Справа № 140/1633/19
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/9387/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Судової-Хомюк Н.М.,

Коваля Р.Й.,

секретаря судового засідання Цар М.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Валюх В.М.), ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в м.Луцьку 16 липня 2019 року у справі №140/1633/19 за позовом Волинського обласного військового комісаріату до Головного територіального управління юстиції у Волинській області, Комісії по розпорядженню майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Волинська митниця ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

20.05.2019 Волинський обласний військовий комісаріат звернувся в суд з позовом до Головного територіального управління юстиції у Волинській області, Комісії по розпорядженню майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Волинської митниці ДФС, просив визнати протиправним та скасувати рішення Комісії від 11.12.2018 в частині встановлення передачі Волинському ОВК конфіскованих транспортних засобів за умови сплати обов`язкових податків і зборів.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що після прийняття рішення про можливість безоплатної передачі майна та розміщення органом державної виконавчої служби інформації щодо цього майна на веб-сайті з питань реалізації арештованого державними виконавцями майна (із зазначенням у повідомленні про безоплатну передачу майна інформації про оподаткування операцій з безоплатної передачі майна, у тому числі підакцизних товарів, з посиланням на норми законодавства), а також після звернення протягом місяця з моменту розміщення повідомлення особою, якій надано право на безоплатне отримання майна, до органу державної виконавчої служби із заявою про отримання майна, утворена відповідно до пункту 11 Порядку №985 Комісія має право прийняти рішення про передачу підакцизних товарів - транспортних засобів, вилучених митницями ДФС і конфіскованих на підставі судових рішень, за умови сплати податків і зборів. На думку суду першої інстанції, чинне законодавство України звільняє від оподаткування операції з передачі конфіскованого майна, яке не є підакцизним товаром, у той час як передача конфіскованих митними органами транспортних засобів можлива у випадку попередньої сплати обов`язкових платежів.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Волинський обласний військовий комісаріат подав апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року та постановити нове, яким позов задовольнити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що відповідачі не наділені повноваженнями щодо встановлення будь-яких умов, в тому числі щодо сплати обов`язкових податків і зборів при безоплатній передачі майна, конфіскованого за рішенням суду. Скаржник вказує, що об`єктом оподаткування є саме операції з реалізації, а не передачі, підакцизних товарів. Зазначає, що стаття 213 Податкового кодексу України містить вичерпний перелік операцій з підакцизними товарами, і до них не належать операції з безоплатної передачі конфіскованого майна, зазначені у статті 197 Податкового кодексу України. Скаржник вказує, що Податковий кодекс України та Митний кодекс України містять положення, які застосовуються лише для оподаткування операцій з реалізації майна і водночас не містять положень щодо такого оподаткування операцій по безоплатній передачі такого майна. Зазначає, що обов`язок сплати всіх податків і зборів може виникнути у позивача лише в майбутньому при подальшому відчуженні майна третім особам.

Головне територіальне управління юстиції у Волинській області подало відзив на апеляційну скаргу, вказавши, що у повідомленні про безоплатну передачу майна зазначається інформація про оподаткування операцій з безоплатної передачі майна, у тому числі підакцизних товарів, з посиланням на норми законодавства. Вказує, що оскаржуване рішення від 11.12.2018 №5 прийняте відповідно до норм чинного законодавства.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, явку повноважних представників не забезпечили, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 230 КАС України секретарем забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області перебували виконавчі провадження № 55716503 з примусового виконання постанови Любомльського районного суду Волинської області від 22.12.2017 у справі № 163/3196/17 про конфіскацію у ОСОБА_1 в дохід держави автомобіля «MERSEDES-BENS VITO», 1998 р. в., ДНЗ відсутній, № кузова НОМЕР_1 та виконавче провадження № 56275284 з примусового виконання постанови Любомльського районного суду Волинської області від 12.01.2018 у справі №163/13/18 про конфіскацію у ОСОБА_2 в дохід держави автомобіля «CITROEN XSARA PICASSO», 2000 р. в., реєстраційний номер НОМЕР_2 (Польща), № кузова НОМЕР_3 .

В ході виконавчих проваджень вказані транспортні засоби передавались на реалізацію відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», однак реалізовані не були через відсутність допущених учасників торгів.

06.11.2018 на офіційному веб-сайті ДП «СЕТАМ» Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області розміщено повідомлення про майно для безоплатної передачі №101416, яке містить інформацію про вказані транспорті засоби.

08.11.2018 Волинський обласний військовий комісаріат звернувся у Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області листом (вих.№ВЗ/4074), просив відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №985 розглянути можливість передачі для потреб Волинського ОВК транспортних засобів, які конфісковано за рішеннями судів, зокрема, автомобіля «MERSEDES-BENS VITO», 1998 р. в., ДНЗ відсутній, № кузова НОМЕР_1 , та автомобіля «CITROEN XSARA PICASSO», 2000 р. в., реєстраційний номер НОМЕР_4 ), № кузова НОМЕР_3 (а.с.57).

11.12.2018 Комісією по розпорядженню майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби прийнято рішення №5, відповідно до пунктів 2.3 та 2.7 якого вирішено передати Волинському обласному військовому комісаріату конфісковане майно: автомобіль «MERSEDES-BENS VITO», 1998 р. в., ДНЗ відсутній, № кузова НОМЕР_1 , конфіскований у ОСОБА_1 в дохід держави згідно з постановою Любомльського районного суду Волинської області від 22.12.2017 у справі № 163/3196/17 вартістю 258 129,52 грн, в т. ч. податків і зборів 252 506,29 грн., та автомобіль «CITROEN XSARA PICASSO», 2000 р. в., реєстраційний номер НОМЕР_4 ), № кузова НОМЕР_3 , конфіскований у ОСОБА_2 згідно з постановою Любомльського районного суду Волинської області від 12.01.2018 у справі № 163/13/18, вартістю 155 662,45 грн., в т. ч. податків і зборів 145279,74 грн.) після сплати податків і зборів, а Волинській митниці ДФС надати довідку про розмір податків і зборів, що підлягають сплаті при переміщенні майна через митний кордон України (а.с.52-56).

Листом від 29.12.2018 № 04-35/8133 старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області звернувся у Волинську митницю ДФС з проханням повідомити суми податків і зборів, які підлягають сплаті при безоплатній передачі майна (а.с.58), у відповідь на який листом від 17.01.2019 №279/10/03-70-05-01 Волинська митниця ДФС повідомила, що станом на 16.01.2019 сума податків, які необхідно перерахувати на рахунок Волинської митниці ДФС, у випадку безоплатної передачі конфіскованих транспортних засобів становить: за справою ПМП №4547/20500/17 (MERSEDES-BENS VITO) 106 946,39 грн., за справою ПМП №4424/20500/17 (CITROEN XSARA PICASSO) 53 685,98 грн. (а.с.59).

Листом від 29.01.2019 № 04-35/471 Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області повідомив Волинський обласний військовий комісаріат про прийняте рішення Комісії від 11.12.2018 про передачу після сплати податків і зборів конфіскованого майна та необхідність у десятиденний строк повідомити про прийняте рішення (а.с.60).

Вважаючи рішення Комісії від 11.12.2018 №5 протиправним в частині встановлення передачі Волинському ОВК конфіскованих транспортних засобів за умови сплати обов`язкових податків і зборів, Волинський обласний військовий комісаріат звернувся із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Статтею 62 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, (далі Закон № 1404-VIII) встановлено, що виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом. Реалізація конфіскованого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Розпорядження конфіскованим майном та майном, яке не підлягає реалізації, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 61 Закону № 1404-VIII реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. У разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

Згідно з частиною 2 статті 243 Митного кодексу України товари, транспортні засоби, зазначені у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, конфісковані за рішенням суду, підлягають реалізації, а у випадках, передбачених законодавством, - безоплатній передачі у володіння і користування або переробці, утилізації чи знищенню у строки, встановлені законодавством для виконання судових рішень.

Товари, зазначені у частинах першій, другій, четвертій - шостій цієї статті, реалізуються в порядку, встановленому законодавством, на митних аукціонах, редукціонах або за договором комісії за цінами, визначеними згідно із законодавством України про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність та Податковим кодексом України (частина 9 статті 243 Митного кодексу України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2001 року № 1724 затверджено Порядок обліку, зберігання, оцінки вилученого митницями ДФС майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передачі цього майна органам державної виконавчої служби і розпорядження ним (далі Порядок №1724), згідно з абзацом 2 пункту 12 якого безоплатна передача зазначених товарно-матеріальних цінностей здійснюється за ринковою вартістю, визначеною згідно із законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність і Податковим кодексом України.

Пунктом 12-2 Порядку №1724 встановлено, що передане безоплатно майно, що підлягало оподаткуванню митними платежами, якщо вони не були сплачені, може бути відчужене виключно за умови сплати мита та інших податків і зборів, передбачених законодавством під час його ввезення на територію України. Не вважається відчуженням передача безоплатно отриманого майна іншому структурному підрозділу (територіальному органу) одного державного органу.

Порядок розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 року №985 (далі Порядок №985) відповідно до пункту 11 якого у разі коли майно, в тому числі транспортні засоби, не реалізовано у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», державний виконавець вносить на розгляд комісії, яка утворена відповідно до пункту 14 цього Порядку (далі - комісія), пропозицію щодо безоплатної передачі майна органам державної влади, закладам охорони здоров`я, освіти, соціального забезпечення, соціального захисту, зокрема закладам, у яких виховуються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, дитячим будинкам сімейного типу, прийомним сім`ям, будинкам дитини при установах виконання покарань, установам виконання покарань, слідчим ізоляторам, військовим формуванням, а також на благодійні цілі.

У разі прийняття комісією рішення про можливість безоплатної передачі майна орган державної виконавчої служби розміщує інформацію щодо цього майна на веб-сайті з питань реалізації арештованого державними виконавцями майна.

У повідомленні про безоплатну передачу майна зазначається інформація про оподаткування операцій з безоплатної передачі майна, у тому числі підакцизних товарів, з посиланням на норми законодавства.

Згідно з абзацом 2 пункту 24 Порядку №985 передане безоплатно майно, що підлягало оподаткуванню митними платежами, якщо вони не були сплачені, може бути відчужене виключно за умови сплати мита та інших податків і зборів, передбачених законодавством під час його ввезення на територію України.

03.04.2018 набрав чинності Порядок взаємодії органів державної виконавчої служби та митниць Державної фіскальної служби під час передавання майна, конфіскованого за рішеннями судів, та розпорядження ним, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2018 № 892/5/379 (далі Порядок №892/5/379), який прийнято з метою вдосконалення механізму розпорядження конфіскованим за рішеннями судів майном, що було вилучене митницями Державної фіскальної служби.

Пунктом 4 Порядку №892/5/379 встановлено, що реалізація конфіскованого за рішеннями судів майна здійснюється відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за №1301/29431, державним підприємством, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на здійснення заходів зі створення та супроводження програмного забезпечення системи реалізації арештованого майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у цій системі, на організацію та проведення електронних торгів та торгів за фіксованою ціною, забезпечення збереження майна.

Розпорядження конфіскованим майном у способи, відмінні від реалізації, здійснюється комісією, порядок утворення та роботи якої визначено пунктом 11 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 року №985 (зі змінами) (пункт 7 Порядку №892/5/379).

Згідно з пунктом 17 Порядку №892/5/379 майно (в тому числі транспортні засоби), яке не реалізоване в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», передається безоплатно або на переробку чи знищення (утилізацію) згідно з Порядком розпорядження майном. Інформація про оподаткування операцій з безоплатної передачі майна, у тому числі підакцизних товарів, надається митницею ДФС державному виконавцю для забезпечення її оприлюднення разом з повідомленням про майно, щодо якого комісією прийнято рішення про можливість безоплатної передачі.

Відповідно до підпункту 197.1.26 пункту 197.1 статті 197 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі ПК України) звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з передачі конфіскованого майна, знахідок, скарбів, майна, визнаного безхазяйним, майна, за яким не звернувся власник до кінця строку зберігання, та майна, що за правом успадкування чи на інших законних підставах переходить у власність держави (у тому числі майна, визначеного у статті 184 Митного кодексу України), у розпорядження державних установ або організацій, уповноважених здійснювати їх збереження або постачання згідно із законодавством, а також операції з безоплатної передачі зазначеного в цьому пункті майна у випадках, визначених законодавством, у володіння і користування державних органів, установ (організацій), які утримуються за рахунок бюджетних коштів, а також закладів, в яких виховуються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, дитячих будинків сімейного типу, прийомних сімей.

Водночас, пунктом 197.5 статті 197 ПК України встановлено, що звільнення від оподаткування, передбачене пунктом 197.1 цієї статті, не поширюється на операції з підакцизними товарами, зазначеними в розділі VI цього Кодексу.

Підпунктом 215.1 статті 215 Розділу VI ПК України до підакцизних товарів віднесено автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що у спірних правовідносинах конфісковані транспортні засоби є підакцизними товарами, які підлягають оподаткуванню митними платежами та на яких не поширюються вимоги законодавства щодо звільнення від оподаткування, передбачені пунктом 197.1 статті 197 ПК України. Такі можуть бути передані безоплатно у власність позивача лише після сплати мита та інших податків і зборів відповідно до норм ПК України та Порядку №985. Реалізація чи то безоплатна передача конфіскованих за матеріалами митниць ДФС транспортних засобів можлива виключно за умови врахування в їх оціночній вартості розміру визначених законодавством податків.

Щодо аргументів скаржника про відсутність у відповідачів повноважень щодо встановлення будь-яких умов, в тому числі щодо сплати обов`язкових податків і зборів при безоплатній передачі майна, конфіскованого за рішенням суду, то суд апеляційної інстанції вважає такі безпідставними, оскільки відповідно до норм Порядку №985 інформація про оподаткування операцій з безоплатної передачі майна, у тому числі підакцизних товарів, зазначається у повідомленні про безоплатну передачу майна.

Безпідставними є, також, аргументи скаржника про те, що безоплатна передача майна не є реалізацією такого, а тому не підлягає оподаткуванню, оскільки, на переконання суду апеляційної інстанції, згідно підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Згідно з підпунктом «а» підпункту 14.1.13 пункту 14.1 статті 14 ПК України безоплатно надані товари, роботи, послуги - товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів.

Таким чином, безоплатна передача підакцизних товарів (продукції) є однією із форм реалізації таких. Нормами ПК України не визначено випадків звільнення від оподаткування акцизним податком та податком на додану вартість операцій з безоплатного передавання підакцизних товарів, а тому безоплатна передача конфіскованих митними органами транспортних засобів зі звільненням від оподаткування можлива виключно у випадках попередньої сплати обов`язкових платежів.

Окрім того, суд апеляційної інстанції зауважує, що народними депутатами Верховної Ради України у 11.12.2014 внесено проект Закону України №1403 «Про внесення змін до Податкового кодексу України (щодо безоплатної передачі у володіння і користування конфіскованих та безхазяйних транспортних засобів)» (доопрацьований 02.03.2015), яким пропонувалось внести до розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України такі зміни: підрозділ 2 доповнити пунктом 38 такого змісту: « 38. Тимчасово до 31 грудня 2016 року звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з безоплатної передачі у володіння і користування Міністерства оборони України, Збройних Сил України, інших військових формувань, їх з`єднань, військових частин та підрозділів транспортних засобів товарних позицій 8702, 8703 та 8704 згідно з УКТ ЗЕД конфіскованих, знайдених, визнаних безхазяйними, за якими не звернувся власник до кінця строку зберігання, та таких, що за правом успадкування чи на інших законних підставах перейшли у власність держави, які обліковуються станом на 1 січня 2015 року. У разі порушення цільового використання таких транспортних засобів або їх відчуження на митній території України платник податків зобов`язаний збільшити податкові зобов`язання за наслідками податкового періоду, на який припадає таке порушення, на суму податку на додану вартість, що мала бути сплачена в момент безоплатної передачі таких транспортних засобів, а також сплатити пеню відповідно до закону. Порядок обліку безоплатно переданих транспортних засобів та контролю за їх цільовим використанням встановлюється Кабінетом Міністрів України»; підрозділ 5 доповнити пунктом 9 такого змісту: « 9. Тимчасово до 31 грудня 2016 року звільняються від оподаткування акцизним податком операції з безоплатної передачі у володіння і користування Міністерства оборони України, Збройних Сил України, інших військових формувань, їх з`єднань, військових частин та підрозділів транспортних засобів товарних позицій 8702, 8703 та 8704 згідно з УКТ ЗЕД конфіскованих, знайдених, визнаних безхазяйними, за якими не звернувся власник до кінця строку зберігання, та таких, що за правом успадкування чи на інших законних підставах перейшли у власність держави, які обліковуються станом на 1 січня 2015 року. У разі порушення цільового використання таких транспортних засобів або їх відчуження на митній території України особа, яка порушила умови щодо цільового використання або здійснила відчуження, зобов`язана сплатити акцизний податок одночасно із сплатою податку на додану вартість за ставками, що діяли на момент безоплатної передачі у володіння і користування таких транспортних засобів».

Згідно з пояснювальною запискою до вказаного законопроекту, метою такого є часткове забезпечення потреби у транспортних засобах у зоні проведення антитерористичної операції за рахунок конфіскованих та безхазяйних транспортних засобів, оскільки транспортні засоби віднесені до підакцизних товарів, їх безоплатна передача будь-яким особам, у тому числі державним органам, має здійснюватися на загальних підставах, тобто зі сплатою податку на додану вартість та акцизного податку. Зазначено, що за даними Державної фіскальної служби України кількість конфіскованих та безхазяйних транспортних засобів, включаючи ті, що на інших законних підставах перейшли у власність держави, на початок 2015 року складає понад 3 тисячі штук, які не можуть бути реалізовані через високий рівень податкового навантаження у разі сплати акцизного податку та податку на додану вартість ціна таких транспортних засобів є неконкурентоспроможною по відношенню до ціни аналогічних транспортних засобів на вторинному ринку в Україні.

Однак, відповідно до даних офіційного веб-порталу Верховної Ради України вказаний законопроект не було прийнято.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що чинне законодавство України звільняє від оподаткування операції з передачі конфіскованого майна, яке не є підакцизним товаром, у той час як передача конфіскованих митними органами транспортних засобів можлива у випадку попередньої сплати обов`язкових платежів.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви правомірності винесеного Комісією рішення, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 230, 241, 243, 308, 310, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року у справі №140/1633/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Н. М. Судова-Хомюк
Р. Й. Коваль
Повне судове рішення складено 14.11.2019