Справа № 826/17286/16
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

13 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 826/17286/16

адміністративне провадження № К/9901/2694/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Коваленко Н.В., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2017р. (судді - Губська Л.В., Ісаєнко Ю.А., Оксененко О.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «КБ «Хрещатик», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «КБ «Хрещатик» (далі - Уповноважена особа Фонду) включити його до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів в розмірі 200000 грн за вкладом в ПАТ КБ «Хрещатик» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором №222Д-408079 банківського вкладу «Дарунок осені» від 05.09.2013р.;

стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 199717,70 грн, як гарантовану суму відшкодування за договором №222Д-408079 банківського вкладу «Дарунок осені» від 05.09.2013р.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є вкладником в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідач протиправно не включив його до Переліку реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки таке невключення суперечить вимогам закону та порушує його право, як вкладника, на отримання гарантованої суми вкладу.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.06.2017р. позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» в частині не включення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «КБ «Хрещатик» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до Договору №222D-408079 банківського вкладу «Дарунок осені» в доларах США із щомісячною сплатою процентів (24 місяці) від 05.09.2013р., укладеного між позивачем та ПАТ «КБ «Хрещатик».

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Комерційний Банк «Хрещатик» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до Договору №222D-408079 банківського вкладу «Дарунок осені» в доларах США із щомісячною сплатою процентів (24 місяці) від 05.09.2013р., укладеного між позивачем та ПАТ «КБ «Хрещатик» в межах гарантованої суми відшкодування з урахуванням раніше виплаченої суми.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2017р. скасовано постанову суду першої інстанції, в задоволенні позову відмовлено.

З ухваленим у справі рішенням суду апеляційної інстанції не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що він є вкладником у розумінні статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не включення його до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду позбавило його можливості отримати суму відшкодування, яка гарантована вкладнику законом. Посилається на відсутність законних підстав для відмови йому у виплаті гарантованої суми коштів за договором банківського вкладу та не включення його до Переліку вкладників.

Уповноважена особа Фонду у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін.

Ухвалою від 06.09.2018р. справу призначено до касаційного розгляду у судовому засіданні.

В судовому засіданні 02.10.2019р. за згодою учасників справи, які з'явились в судове засідання, постановлено ухвалу про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, в ході розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що 05.09.2013р. між позивачем та ПАТ «КБ «Хрещатик» укладено Договір №222D-408079 банківського вкладу «Дарунок осені» в доларах США із щомісячною сплатою процентів (24 місяці). (а.с. 7 - 9)

Відповідно до пункту 1.1. цього Договору Банк приймає грошові кошти позивача на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , що відкривається банком на його ім`я, в сумі 130000 доларів США на термін з 05.09.2013р. по 04.09.2015р. з процентною ставкою 8,75% процентів річних; банк повертає Вкладнику суму вкладу та сплачує проценти на умовах та в порядку, встановлених цим Договором.

Згідно квитанції від 05.09.2013р. №13 на вкладний (депозитний) рахунок позивача НОМЕР_3/ НОМЕР_2 , відкритий у ПАТ КБ «Хрещатик», надійшли грошові кошти у розмірі 130000 доларів США (еквівалент у гривнях 1039090 грн), призначення платежу - «надходження грошових коштів згідно депозитного договору №222D-408079 від 05.09.2013р.». (а.с. 10)

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05.02.2016р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.04.2016р., у цивільній справі №761/32568/15-ц позов ОСОБА_1 до ПАТ «КБ «Хрещатик» про стягнення боргу за договором банківського вкладу задоволено. Стягнуто з ПАТ КБ «Хрещатик» на користь позивача суму банківського вкладу за Договором банківського вкладу «Дарунок осені» №222 D -408079 від 05.09.2013р. в розмірі 130000 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 05.02.2016р. (100 долар США = 2589,2673 грн) становить 3366047,49 (три мільйони триста шістдесят шість тисяч сорок сім) грн 49 коп. (а.с. 11 - 17)

05.04.2016р. на підставі постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016р. №234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №463, згідно з яким розпочала процедуру виведення банку з ринку, шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05.04.2016р. до 04.05.2016р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора банку, визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на цей період ОСОБА_2 . (а.с. 58)

21.04.2016р. виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №560, відповідно до якого продовжила строки тимчасової адміністрації банку та повноваження ОСОБА_2 з 05.05.2016р. до 04.06.2016р. включно.

03.06.2016р. відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02.06.2016р. №46-рш щодо відкликання ліцензії банку виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №913, згідно з яким розпочала процедуру ліквідації банку з 06.06.2016р. до 05.06.2018р. включно, призначила ОСОБА_2 Уповноваженою особою Фонду та делегувала йому повноваження ліквідатора банку, визначені ст.ст. 37, 38, 47 - 52, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку. (а.с. 59; 61)

06.07.2016р. позивач звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» із заявою про виплату йому гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у банку ПАТ «КБ «Хрещатик», відповідно до Договору №222Д-408079 від 05.09.2013р. по 04.09.2015р. у сумі 130000 доларів США. При цьому зазначив, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05.02.2016р. №761/32568/15-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.04.2016р., стягнуто з ПАТ КБ «Хрещатик» на його користь 130000 доларів США. (а.с. 18)

Листом від 07.07.2016р. №20/5954 ПАТ «КБ «Хрещатик» повідомив позивача про неможливість задоволення заяви позивача. (а.с. 19)

27.07.2016р. позивач звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою про виплату гарантованої суми відшкодування в розмірі 200000 грн за вкладом, розміщеним у ПАТ КБ «Хрещатик» відповідно до Договору банківського вкладу №222Д-408079 від 05.09.2013р. (а.с. 20)

При цьому у листі позивач зазначив про те, що безспірність його вимог за цим договором банківського вкладу підтверджується відповідними судовими рішеннями.

Листом від 23.08.2016р. №41/3-12/7762 ПАТ «КБ «Хрещатик» повідомило позивача про те, що на час звернення останнього з кредиторською вимогою у ПАТ КБ «Хрещатик» розпочато процедуру ліквідації Банку з 06.06.2016р. по 05.06.2018р. включно, яка передбачає особливу процедуру задоволення вимог кредиторів, яка встановлюється ст. ст. 44-54 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час якої не здійснюється примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку. Так як рішенням суду передбачено примусове стягнення суми банківського вкладу за договором банківського вкладу «Дарунок Осені» від 05.09.2013р. №222D-408079 в розмірі 130000 доларів США ПАТ КБ «Хрещатик» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Хрещатик» підготовлено заяву про роз`яснення рішення суду щодо можливості його виконання за даних обставин. (а.с. 21)

На підставі заяви на видачу готівки №2589747 від 23.09.2016 року позивачу Фондом гарантування вкладів фізичних осіб через АТ «Таскомбанк» виплачено 282,30 грн, призначення платежу - «виплати коштів від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб» згідно реєстру №rbuwl89.004 від 15.08.2016р., клієнт ОСОБА_1 . (а.с. 22)

Судами встановлено, що позивач вважає, що сума, яка підлягає йому виплаті за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором №222Д-408079 від 05.09.2013р. складає 199 717,70 грн.

Вважаючи такі дії відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є вкладником у ПАТ «КБ «Хрещатик» в розумінні статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому на нього розповсюджуються гарантії на відшкодування вкладу за рахунок коштів Фонду. При цьому суд виходив з того, що закон не встановлює обмежень в частині походження коштів вкладу, а також не встановлює обмежень в частині невиплати гарантованої суми відшкодування за вкладом у випадку наявності судового рішення про стягнення суми банківського вкладу, а Уповноваженою особою Фонду не доведено наявність правових підстав для не включення позивача до Переліку вкладників ПАТ «КБ «Хрещатик», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що будь - яких належних та допустимих доказів добровільного виконання судового рішення або виконання судового рішення у примусовому порядку про стягнення з ПАТ «КБ «Хрещатик» на користь позивача суми банківського вкладу у розмірі 130000 доларів США Уповноваженою особою Фонду до суду не надано, а матеріалами справи підтверджено виплату позивачу грошової суми у розмірі 282,30 грн.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відбувається виключно за вкладами, в той час, як у даному випадку у позивача відсутній вклад у банку, а наявний борг банку перед ним.

З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів не погоджується з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - №4452-VI), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, вкладник - це фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 2 цього Закону вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач мав укладений з банком договір вкладу, на якому перебували відповідні кошти і позивач відповідав визначеному законом поняттю вкладника.

Такі обставини встановлені судами на підставі наявних у справі доказів, в т.ч. рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05.02.2016р. у справі №761/32568/15-ц

У зв?язку із невиконанням умов договору позивач звернувся з позовом до суду і судовим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05.02.2016р. у справі №761/32568/15-ц на його користь стягнуто кошти за вкладом.

Рішення набрало законної сили.

Водночас станом на час розгляду справи рішення суду про стягнення заборгованості за договором вкладу не виконане, належні позивачу кошти банком не виплачені.

За правилами пункту 31 частини 1 статті 49 Закону «Про виконавче провадження» (№606-XIV від 21.04.1999р.) виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Відповідно до пункту 2 частини п?ятої статті 36 Закону №4452-VI під час тимчасової адміністрації не здійснюється примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку).

Сама по собі наявність судового рішення про стягнення на користь позивача коштів за вкладом не позбавляє останнього прав та гарантій вкладника та кредитора за Законом №4452-VI допоки належні йому кошти залишаються не виплаченими.

За змістом пункту 1 частини 6 статті 36 Закону №4452-VI обмеження на задоволення під час тимчасової адміністрації вимог вкладників та інших кредиторів банку не поширюється на зобов?язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників.

При цьому передбачено, що зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Крім того, в цілому Закон №4452-VI не містить обмежень щодо можливості виплати гарантованої суми вкладникам, на користь яких за рішенням суду стягнуто заборгованість за договором вкладу.

Так, відповідно до абзацу 4 частини першої статті 26 цього Закону №4452-VI гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною четвертою цієї статті передбачено випадки, за яких Фонд не відшкодовує кошти, однак серед цього переліку подібні обмеження відсутні. Наведений у цій статті перелік є вичерпним.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки апеляційного суду щодо відсутності у позивача права на отримання суми відшкодування, що гарантується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб грунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права.

Відповідно до статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Враховуючи викладене, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції залишенню в силі.

Керуючись статтями 345, 352, 356, 359 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2017р. скасувати, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.06.2017р. залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Н.В. Коваленко

В.М. Кравчук