Справа № 120/3289/19-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про повернення позовної заяви

м. Вінниця

18 листопада 2019 р. Справа № 120/3289/19-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Комар Павло Анатолійович, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1

до: Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1

про: визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 21.10.2019 залишено позовну заяву без руху. Так, згідно даної ухвали, зокрема, відповідно до положень ч.ч. 4, 7 ст. 161 КАС України позивачу необхідно було надати оскаржуване ним рішення Міністерства оборони України оформлене протоколом №78 від 14.06.2019 або докази, які підтверджують, що позивач здійснив усі залежні від нього дії на отримання вказаних документів.

11.11.2019 позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій зазначено, що з метою усунення недоліків до ІНФОРМАЦІЯ_1 був направлений адвокатський запит, в якому адвокат просив надати належним чином завірену копію особової справи позивача. У відповідь адвокат отримав лист від 10.09.2019 №12/2367, де надано копії документів поданих ОСОБА_1 в травні 2019 року щодо призначення одноразової допомоги. Крім того, надає, зокрема, копію адвокатського запиту та лист від 10.09.2019 №12/2367 з додатками на 20 арк.

Надаючи оцінку поданій заяві, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини другої та пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 2, 4 ст. 79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч. 4 ст. 161 КАС України).

Разом з тим, суд акцентує увагу, що відповідно до ч. 7 ст. 161 КАС України до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Аналіз викладених норм свідчить про те, що чинним законодавством обов`язок щодо надання доказів, а також вжиття усіх необхідних та залежних дій для отримання відповідних доказів покладено на учасників справи.

Так, згідно ч. 1 ст. 80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Суд звертає увагу, що нормою п. 4 ч. 2 ст. 80 КАС України передбачено, що у клопотанні про витребування доказів повинно бути, окрім іншого, зазначено заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

При цьому, досліджуючи позовну заяву, судом встановлено, що позивач лише зазначає, що у зв`язку з тим, що оригінали документів на які він посилається у позові знаходяться у Вінницькому обласному комісаріаті в його особовій справі, а тому існує необхідність витребування даних доказів, а також є необхідність витребувати протокол №78 від 14.06.2019, який оскаржується від Міністерства оборони України.

Водночас, при дослідженні заяви про усунення недоліків позовної заяви поданої на виконання вимог ухвали суду від 21.10.2019, суд не вбачає ні доказів, ні пояснень щодо отримання позивачем оскаржуваного ним рішення Міністерства оборони України оформленого протоколом №78 від 14.06.2019 чи відмови у наданні такого.

Крім того, рішення оформлене протоколом №78 від 14.06.2019, як зазначає позивач, приймало Міністерство оборони України, при цьому доказів звернення до останнього ОСОБА_1 не надано.

У свою чергу, згідно адвокатського запиту направленого на Вінницький обласний військовий комісаріат, адвокат просила надати належним чином завірену копію особової справи позивача, а не рішення Міністерства оборони України оформлене протоколом №78 від 14.06.2019.

Відтак, суд звертає увагу, що доказів, які підтверджують, що позивач здійснив усі залежні від нього дії на отримання вказаного доказу, останнім до суду не надано, як і не надано докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання рішення Міністерства оборони України оформленого протоколом №78 від 14.06.2019.

З огляду на викладене, вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху від 21.10.2019 залишились не виконані.

При цьому, суд наголошує, що рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 6 Кодексу адміністративного судочинства України. Суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, суд ще раз звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 7 ст. 161 КАС України до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

При цьому, у клопотанні про витребування доказів повинно бути, окрім іншого, зазначено заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Також звертаю увагу на те, що статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Аналогічна норма міститься й у статті 2 КАС України.

За правилами ч.ч. 5, 6 ст. 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх належних заходів для реалізації та забезпечення права позивача на судовий розгляд справи, однак останній, не усунув недоліки позовної заяви, а тому, суд приходить до висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачеві.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 169, 243, 248, 256 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович