Справа № 440/4449/19
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 листопада 2019 рокум. ПолтаваСправа № 440/4449/19

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Чеснокова А.О., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Харківської митниці ДФС України про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

15 листопада 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Харківської митниці ДФС України про

визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/218/001568/2 від 27 грудня 2018 року;

визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні впуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 807190/2018/0018 від 27 грудня 2018 року.

Згідно з пунктами 3, 5, 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали позовної заяви на предмет відповідності останньої вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, суд встановив наступне.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої та частини шостої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти. Якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.

З позовної заяви вбачається, що остання не містить відомостей щодо ідентифікаційного номеру представника позивача.

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною другою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України врегульовано, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Приписами частин четвертої та п`ятої цієї ж норми встановлено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Всупереч наведеним положенням позивачем до адміністративного позову не надано усіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: належним чином завірених копій договору купівлі-продажу легкового автомобіля, митної декларації № UA807190/2018/024814 від 20 грудня 2018 року разом із усіма приєднаними до неї документами, скарги, поданої до ДФС України на вищевказане рішення.

Крім того, частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Відповідно до приписів пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, встановлюється ставка судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, працездатних осіб: з 01 січня 2019 року - 1921,00 грн.

Згідно з частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Судом встановлено, що позовна заява містить позовну вимогу майнового характеру та одну позовну вимогу немайнового характеру.

З огляду на вищевикладене, позивач повинен сплатити судовий збір за подання позовної заяви немайнового характеру в розмірі 768,40 грн. та судовий збір за позовну вимогу майнового характеру в розмірі 2971,34 грн.

Доказів сплати судового збору так само, які і документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, до суду не надано.

Більше того, відповідно до частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частинами першою, другою та четвертою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами; для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів; якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Позивач оскаржує до суду рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/218/001568/2 від 27 грудня 2018 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні впуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 807190/2018/0018, тобто поза межами строку позовної давності.

До матеріалів адміністративного позову позивачем додано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, мотивовану тим, що шестимісячний строк звернення до суду ним пропущеного з поважних причин, а саме: оскарження спірного рішення до ДФС України, результати якого ініціатором звернення отримані лише 21 травня 2019 року. При цьому, позивач вважає, що перебіг строку звернення до суду розпочинається саме з дня отримання рішення ДФС України про результати розгляду його скарги. Разом із тим, гр. ОСОБА_1 не вважає подання скарги на вищевказане оскарження рішення № UA807000/218/001568/2 від 27 грудня 2018 року заходом досудового врегулювання спору, а наполягає на тому, що звернення зі скаргою до вищестоящого контролюючого органа є альтернативним способом захисту прав позивача.

Суд не погоджується з такими доводами позивача, зазначаючи наступне.

Аналіз положень Митного кодексу України дає підстави вважати, що останні прямо не відносять оскарження рішень митних органів (крім податкових повідомлень-рішень) до процедури досудового вирішення спору.

Позивач стверджує, що оскарження рішення № UA807000/218/001568/2 від 27 грудня 2018 року до ДФС України не є досудовим порядком врегулювання спору, а являє собою альтернативний спосіб захисту порушених прав ОСОБА_1

Слід зауважити, що в цьому випадку шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом розпочинає перебіг з дня отримання позивачем спірного рішення.

Поряд із цим суд зазначає, що оскарження рішення № UA807000/218/001568/2 від 27 грудня 2018 року до ДФС України фактично має на меті врегулювання спору, який виник між позивачем та суб`єктом владних повноважень, уникаючи процедури звернення до суду з позовом. З огляду на те, що ДФС України наділена повноваженнями на скасування спірного рішення, позивач звертаючись до неї з відповідною скаргою, розраховує на позитивне вирішення ініційованого питання.

Відтак, за своєю правовою природою оскарження рішення про коригування митної вартості товарів до вищестоящого контролюючого органа є заходом досудового врегулювання спору.

У такому випадку, тримісячний строк звернення до суду з позовом про оскарження рішення № UA807000/218/001568/2 від 27 грудня 2018 року розпочинає перебіг з дня отримання позивачем рішення вищого контролюючого органа про результати розгляду його скарги ДФС України (21 травня 2019 року).

Відтак, позивачем не надано доказів додержання строку звернення до суду з позовом в частині оскарження рішення № UA807000/218/001568/2 від 27 грудня 2018 року (докази на підтвердження дати отримання позивачем спірного рішення в матеріалах позову відсутні), а також не наведено підстав на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

Що стосується позовних вимог в частині визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні впуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA 807190/2018/0018 від 27 грудня 2018 року, то суд зазначає, що позивачем не надано доказів додержання строку звернення до суду з позовом в цій частині (докази на підтвердження дати отримання позивачем спірної катки в матеріалах позову відсутні) та не наведено підстав на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Зважаючи на вищевикладене суд не визнає викладені у позовній заяві доводи про дотримання ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з позовом про скасування рішення № UA807000/218/001568/2 від 27 грудня 2018 року об`єктивними; а також звертає увагу на те, що обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовом про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні впуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA 807190/2018/0018 від 27 грудня 2018 року позивачем також не подано.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За викладених обставин, позовну заяву належить залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Вказані недоліки можуть бути усунені шляхом подання до Полтавського окружного адміністративного суду:

оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 3739,74 грн. за реквізитами: Отримувач: УК у м. Полтаві/м. Полтава/22030101, , Банк: Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA6084011, призначення платежу: Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Полтавський окружний адміністративний суд;

позовної заяви, оформленої відповідно до вимог статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а також її копій відповідно до кількості учасників справи;

належним чином звірених копій письмових доказів на відсутність яких вказано в цій ухвалі, а також їх копій відповідно до кількості учасників справи;

заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду (щодо кожної з позовних вимог) або доказів на підтвердження його дотримання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської митниці ДФС України про визнання протиправними та скасування рішень залишити без руху.

Для усунення визначених в цій ухвалі недоліків позивачеві надати десятиденний строк, який розпочинає перебіг з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що в разі неусунення недоліків залишеної без руху позовної заяви у встановлений судом строк, остання буде повернута.

Копію ухвали направити ініціатору звернення.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.О. Чеснокова