Справа № 395/1296/19
Суддя: Забуранний Р. А.
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 395/1296/19 Провадження № 2-а/395/28/2019

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Забуранного Р.А.,

при секретарі Лисенку В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Новомиргородського відділення Ланженка Артема Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 347470 від 31.08.2019 р., складену інспектором патрульної поліції Новомиргородського відділення Ланженком А.Ю., у відповідності до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. як таку, що винесена безпідставно та з порушенням чинного законодавства.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що поліцейський виніс постанову про те, що він 31 серпня 2019 року після 02 години 00 хвилин керував по вул. Іллінській в м. Новомиргороді автомобілем «Фольцваген Поло», д/н НОМЕР_1 . У дзеркало заднього виду він побачив проблискові маячки червоного кольору та, у відповідності до вимог Правил, зупинився, вийшов з автомобіля і підійшов до поліцейських з метою уточнити причини зупинки.

19 вересня 2019 року ОСОБА_1 отримав в поштовому віділенні листа, підписаного т.в.о. заступника начальника Новомиргородського ВП, з якого дізнався, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Позивач стверджує, що він із зазначено постановою не згоден та вважає її незаконною. Оскільки посвідчення водія було в наявності у нього.

Виносячи постанову, відповідач не з`ясував, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винуватий позивач у його вчиненні.

Посилаючи на норми чинного законодавства, просив суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 347470 від 31.08.2019 р., складену інспектором патрульної поліції Новомиргородського відділення Ланженком А.Ю., у відповідності до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

У судовому засіданні позивач свій позов підтримав та пояснив, що 31.08.2019 року близько 02 години на вул. Іллінській в м. Новомиргород був зупинений автомобіль під його керуванням працівниками поліції. Вийшли два працівники поліції і запропонували йому проїхати в лікарню на освідування. Причину зупинки йому не пояснили. Тому вважає, що постанова складена безпідставно всупереч вимог чинного законодавства. Постанову отримав лише 19.09.2019 року, тому просив поновити строк на оскарження. На останнє судове засідання надав до суду письмову заяву з проханням про розгляд справи без його участі та підтримує позов.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 31.08.2019 року вони разом із Сергатим та із муніципальною вартою патрулювали на службовому автомобілі. Раптом побачили, як від бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » без включення повороту автомобіль почав швидко рухатись. Даний автомобіль вони почали доганяти і на вул. Іллінській наздогнали його. Працівник поліції вийшов із напарником і пояснили водію автомобіля причину зупинки і в них виникла підозра, що водій автомобіля вживав алкоголь. Були роз`яснені причини зупинки автомобіля і що здійснюється відеозапис, на пропозицію пред`явити документи водій автомобіля відійшов зателефонувати і втік у бар «Новий», де і був затриманий. На останнє судове засідання представник відповідача не з`явився. Про місце та час розгляду у справі був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.3 ст. 205 КАС України, суд вважає можливим вирішити спір по суті за відсутністю сторін на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, а саме: постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 347470 від 31.08.2019 р, у відповідності до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, надані ними у ході судового розгляду у справі, пояснення свідка ОСОБА_3 , до яких суд ставиться критично, оскільки свідок являється працівником муніципальної варти м. Новомиргорода та спільно з працівниками поліції в момент складення оскаржуваної постанови патрулювали м. Новомиргород, відповідно достовірність його показань суд ставить під сумнів, оскільки вони є упередженими, інші матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Статтями 245-246 КУпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адмiнiстративної вiдповiдальностi, iндивiдуалiзацiї її вiдповiдальностi та реалiзацiї вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебiчного, повного i об`єктивного з 'ясування обставин справи, а також вирiшення її у вiдповiдностi з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розглядi справи про адмiнiстративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адмiнiстративне правопорушення, чи винна ця особа у його вчиненнi, чи підлягає вона адміністративнiй відповiдальностi, чи є обставини, що пом`якшують i обтяжують вiдповiдальнiсть, а також iншi обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згiдно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адмiнiстративної вiдповiдальностi має право: знайомитися з матерiалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузi права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рiдною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно ч.1 статтi 126 КупАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собi або не пред`явила для перевiрки посвiдчення водiя вiдповiдної категорії, реєстраційного документа на транспортний засiб, а також полiса (договору) обов`язкового страхування цивiльно-правової вiдповiдальностi власникiв наземних транспортних засобiв (страхового сертифiката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмiрi двадцяти п`яти неоподатковуваних мiнiмумiв доходiв громадян.

За ст. 251 КУпАП доказами в справi про адмiнiстративне правопорушення, є будь-якi фактичнi данi, на основi яких у визначеному закономпорядку орган (посадова особа) встановлює наявнiсть чи вiдсутнiсть адмiнiстративного правопорушення, виннiсть даної особи в його вчиненнi та iншi обставини, що мають значення для правильного вирiшення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також інших документів.

Виходячи із норм, викладених в ст.77 КАС України, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, зазначені вимоги закону при оформленні адміністративних матеріалів та постанови про накладення адміністративного стягнення працівниками поліції були стосовно ОСОБА_1 порушені, оскільки у постанові не зазначено доказів, на підставі яких поліцейський прийшов до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Зміст постанови по справі не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки не містить правових наслідків невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

Крім цього, як зазначає позивач, копію постанови він отримав (згідно довідки «Укрпошти») 19.09.2019 року, копія постанови надіслана рекомендованим листом № 3286 від 02.09.2019 року, то позивач з незалежних від нього причини втратив час на оскарження даної постанови.

Суб`єкт владних повноважень відповідач у справі зобов`язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані на користь відповідача чи позивача, разом з тим до суду відповідачем не були надані матеріали справи про адміністративні правопорушення, будь які докази, які б підтверджували причетність позивача до вчинення адміністративного правопорушення, що позбавило суд можливості перевірити всі докази, на підставі яких інспектор патрульної поліції Новомиргородського відділення Ланженко А.Ю. дійшов висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України.

Суд дійшов висновку, що працівники поліції зупинили безпідставно водія, не пояснивши йому причину зупинки, пред`явлене йому звинувачення не підтверджено будь-якими доказами, окрім суб?єктивної думки інспектора поліції, яка спростовується наданими позивачем відеозаписом, не доведено у судовому засіданні вчинення позивачем адміністративного правопорушення. В діях позивача не вбачається порушення Правил дорожнього руху, що обумовлює висновок про відсутність у відповідача підстав для зупинки автомобіля. Відповідачем в порушення ч.2 ст. 71 КАС України не надано доказів вчинення позивачем будь-яких порушень, внаслідок яких у інспектора виникло б право вимагати позивача пред`явити документи.

Відповідно до п.13.1 Інструкції № 111, підставою для зупинення транспортних засобів є, зокрема, таке: порушення ПДР водіями, наявність даних, що свідчать про причетність транспортного засобу, його водія, пасажирів або вантажу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, злочину чи адміністративного правопорушення, необхідність опитування водія чи пасажирів про обставини скоєння ДТП, адміністративного правопорушення, злочину, свідками якого вони є або могли бути, необхідність залучення водія транспортного засобу для надання допомоги іншим учасника дорожнього руху або працівниками міліції чи як свідка при оформленні протоколів про адміністративне правопорушення чи матеріалів дорожньо - транспортних пригод. Тож відповідачем в порушення ч. 2 ст. 71 КАС України не надано доказів вчинення позивачем будь-яких порушень. Внаслідок яких у інспектора виникло б право вимагати від позивача пред`явити посвідчення водія та документи на транспортний засіб.

Дані обставини відповідають правовій позиції викладений у постанові Верховного суду 17.07.2019 року справа № 334/305/17(2-а/334/221/17).

Відповідачем до суду не надано жодного підтвердження винуватості позивача, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, а постановапро адміністративне правопорушення серії ДПО 18 № 347470 від 31.08.2019 року, складена інспектором патрульної поліції Новомиргородського відділення Ланженком А.Ю. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.1 КУпАП не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 347470 від 31.08.2019 року.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Новомиргородського відділення Ланженка Артема Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 347470 від 31.08.2019 р., складену інспектором патрульної поліції Новомиргородського відділення Ланженком Артемом Юрійовичем, у відповідності до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень визнати незаконною, скасувати та закрити провадження у вказаній адміністративній справі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Р. А. Забуранний

Повний текст судового рішення виготовлений 13 листопада 2019 року.

копія

Справа № 395/1296/19 Провадження № 2-а/395/28/2019

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Забуранного Р.А.,

при секретарі Лисенку В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Новомиргородського відділення Ланженка Артема Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 347470 від 31.08.2019 р., складену інспектором патрульної поліції Новомиргородського відділення Ланженком А.Ю., у відповідності до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. як таку, що винесена безпідставно та з порушенням чинного законодавства.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що поліцейський виніс постанову про те, що він 31 серпня 2019 року після 02 години 00 хвилин керував по вул. Іллінській в м. Новомиргороді автомобілем «Фольцваген Поло», д/н НОМЕР_1 . У дзеркало заднього виду він побачив проблискові маячки червоного кольору та, у відповідності до вимог Правил, зупинився, вийшов з автомобіля і підійшов до поліцейських з метою уточнити причини зупинки.

19 вересня 2019 року ОСОБА_1 отримав в поштовому віділенні листа, підписаного т.в.о. заступника начальника Новомиргородського ВП, з якого дізнався, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Позивач стверджує, що він із зазначено постановою не згоден та вважає її незаконною. Оскільки посвідчення водія було в наявності у нього.

Виносячи постанову, відповідач не з`ясував, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винуватий позивач у його вчиненні.

Посилаючи на норми чинного законодавства, просив суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 347470 від 31.08.2019 р., складену інспектором патрульної поліції Новомиргородського відділення Ланженком А.Ю., у відповідності до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

У судовому засіданні позивач свій позов підтримав та пояснив, що 31.08.2019 року близько 02 години на вул. Іллінській в м. Новомиргород був зупинений автомобіль під його керуванням працівниками поліції. Вийшли два працівники поліції і запропонували йому проїхати в лікарню на освідування. Причину зупинки йому не пояснили. Тому вважає, що постанова складена безпідставно всупереч вимог чинного законодавства. Постанову отримав лише 19.09.2019 року, тому просив поновити строк на оскарження. На останнє судове засідання надав до суду письмову заяву з проханням про розгляд справи без його участі та підтримує позов.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 31.08.2019 року вони разом із Сергатим та із муніципальною вартою патрулювали на службовому автомобілі. Раптом побачили, як від бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » без включення повороту автомобіль почав швидко рухатись. Даний автомобіль вони почали доганяти і на вул. Іллінській наздогнали його. Працівник поліції вийшов із напарником і пояснили водію автомобіля причину зупинки і в них виникла підозра, що водій автомобіля вживав алкоголь. Були роз`яснені причини зупинки автомобіля і що здійснюється відеозапис, на пропозицію пред`явити документи водій автомобіля відійшов зателефонувати і втік у бар «Новий», де і був затриманий. На останнє судове засідання представник відповідача не з`явився. Про місце та час розгляду у справі був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.3 ст. 205 КАС України, суд вважає можливим вирішити спір по суті за відсутністю сторін на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, а саме: постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 347470 від 31.08.2019 р, у відповідності до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, надані ними у ході судового розгляду у справі, пояснення свідка ОСОБА_3 , до яких суд ставиться критично, оскільки свідок являється працівником муніципальної варти м. Новомиргорода та спільно з працівниками поліції в момент складення оскаржуваної постанови патрулювали м. Новомиргород, відповідно достовірність його показань суд ставить під сумнів, оскільки вони є упередженими, інші матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Статтями 245-246 КУпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адмiнiстративної вiдповiдальностi, iндивiдуалiзацiї її вiдповiдальностi та реалiзацiї вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебiчного, повного i об`єктивного з 'ясування обставин справи, а також вирiшення її у вiдповiдностi з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розглядi справи про адмiнiстративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адмiнiстративне правопорушення, чи винна ця особа у його вчиненнi, чи підлягає вона адміністративнiй відповiдальностi, чи є обставини, що пом`якшують i обтяжують вiдповiдальнiсть, а також iншi обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згiдно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адмiнiстративної вiдповiдальностi має право: знайомитися з матерiалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузi права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рiдною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно ч.1 статтi 126 КупАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собi або не пред`явила для перевiрки посвiдчення водiя вiдповiдної категорії, реєстраційного документа на транспортний засiб, а також полiса (договору) обов`язкового страхування цивiльно-правової вiдповiдальностi власникiв наземних транспортних засобiв (страхового сертифiката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмiрi двадцяти п`яти неоподатковуваних мiнiмумiв доходiв громадян.

За ст. 251 КУпАП доказами в справi про адмiнiстративне правопорушення, є будь-якi фактичнi данi, на основi яких у визначеному закономпорядку орган (посадова особа) встановлює наявнiсть чи вiдсутнiсть адмiнiстративного правопорушення, виннiсть даної особи в його вчиненнi та iншi обставини, що мають значення для правильного вирiшення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також інших документів.

Виходячи із норм, викладених в ст.77 КАС України, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, зазначені вимоги закону при оформленні адміністративних матеріалів та постанови про накладення адміністративного стягнення працівниками поліції були стосовно ОСОБА_1 порушені, оскільки у постанові не зазначено доказів, на підставі яких поліцейський прийшов до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Зміст постанови по справі не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки не містить правових наслідків невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

Крім цього, як зазначає позивач, копію постанови він отримав (згідно довідки «Укрпошти») 19.09.2019 року, копія постанови надіслана рекомендованим листом № 3286 від 02.09.2019 року, то позивач з незалежних від нього причини втратив час на оскарження даної постанови.

Суб`єкт владних повноважень відповідач у справі зобов`язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані на користь відповідача чи позивача, разом з тим до суду відповідачем не були надані матеріали справи про адміністративні правопорушення, будь які докази, які б підтверджували причетність позивача до вчинення адміністративного правопорушення, що позбавило суд можливості перевірити всі докази, на підставі яких інспектор патрульної поліції Новомиргородського відділення Ланженко А.Ю. дійшов висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України.

Суд дійшов висновку, що працівники поліції зупинили безпідставно водія, не пояснивши йому причину зупинки, пред`явлене йому звинувачення не підтверджено будь-якими доказами, окрім суб?єктивної думки інспектора поліції, яка спростовується наданими позивачем відеозаписом, не доведено у судовому засіданні вчинення позивачем адміністративного правопорушення. В діях позивача не вбачається порушення Правил дорожнього руху, що обумовлює висновок про відсутність у відповідача підстав для зупинки автомобіля. Відповідачем в порушення ч.2 ст. 71 КАС України не надано доказів вчинення позивачем будь-яких порушень, внаслідок яких у інспектора виникло б право вимагати позивача пред`явити документи.

Відповідно до п.13.1 Інструкції № 111, підставою для зупинення транспортних засобів є, зокрема, таке: порушення ПДР водіями, наявність даних, що свідчать про причетність транспортного засобу, його водія, пасажирів або вантажу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, злочину чи адміністративного правопорушення, необхідність опитування водія чи пасажирів про обставини скоєння ДТП, адміністративного правопорушення, злочину, свідками якого вони є або могли бути, необхідність залучення водія транспортного засобу для надання допомоги іншим учасника дорожнього руху або працівниками міліції чи як свідка при оформленні протоколів про адміністративне правопорушення чи матеріалів дорожньо - транспортних пригод. Тож відповідачем в порушення ч. 2 ст. 71 КАС України не надано доказів вчинення позивачем будь-яких порушень. Внаслідок яких у інспектора виникло б право вимагати від позивача пред`явити посвідчення водія та документи на транспортний засіб.

Дані обставини відповідають правовій позиції викладений у постанові Верховного суду 17.07.2019 року справа № 334/305/17(2-а/334/221/17).

Відповідачем до суду не надано жодного підтвердження винуватості позивача, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, а постановапро адміністративне правопорушення серії ДПО 18 № 347470 від 31.08.2019 року, складена інспектором патрульної поліції Новомиргородського відділення Ланженком А.Ю. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.1 КУпАП не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 347470 від 31.08.2019 року.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Новомиргородського відділення Ланженка Артема Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 347470 від 31.08.2019 р., складену інспектором патрульної поліції Новомиргородського відділення Ланженком Артемом Юрійовичем, у відповідності до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень визнати незаконною, скасувати та закрити провадження у вказаній адміністративній справі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя підпис

з оригіналом згідно

Суддя: Р. А. Забуранний

Повний текст судового рішення виготовлений 13 листопада 2019 року.