Справа № 357/11666/19
Суддя: Ярмола О. Я.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Сінчук О. С.,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського відділу 1 роти 1 БПП у м. Біла Церква в Київській області капрала поліції Чорноморець А.С. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення і закриття справи про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 11.10.2019 року він ознайомився з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Позивач вважає дану постанову протиправною, оскільки, дійсно 11.03.2019 близько 16год.30 хв. він керував автомобілем на який раптово впала гілка. Позивач вважав що сталася ДТП та діяв згідно вимог ПДР, зупинив свій ТЗ, увімкнув аварійну сигналізацію. Переконавшись, що авто не зазнало пошкоджень, позивач мав намір продовжувати рух, але був зупинений працівниками поліції, які перевірили його документи. Позивачу не було пояснено причини зупинки, працівник поліції запитав, чи буде позивач підписувати, на що позивач відмовився і поїхав. Позивач гне знав, що було розглянуто справу про адміністративне правопорушення. Позивач вказує на ряд порушень, які припустився працівник поліції, а тому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії НК № 335443 від 11.03.2019 року якою було накладено на позивача адміністративне стягнення в розмірі 255 грн., закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, пояснивши, що не порушував ПДР, дійсно здійснив зупинку автомобіля яким керував, оскільки 11.03.2019 року був сильний вітер та впала гілляка на його авто. Та переконавшись, що пошкодження ніхто не отримав, мав намір продовжувати рух, але позаду під`їхало авто працівників поліції і зупинили позивача, працівники поліції перевірили документи позивача та повернувшись запитали, чи не бажає позивач підписати, не пояснивши що саме слід підписувати. В оскаржуваній постанові містяться виправлення, не повно зазначено ім`я та по батькові працівника поліції та невірно вказана адреса позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та зазначив, що позивач 11.03.2019 року здійснив зупинку та стоянку в зоні дії знаку 3.34 ПДР «Зупинка заборонена», чим порушив п. 8.4. ПДР України, та скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП, що, фактично, позивач і визнав. А посилання позивача на можливу дорожньо-транспортну пригоду, яка, з його слів, стала причиною зупинки, не підтверджено жодним належним доказом, та не може братись до уваги. Крім того, на місці вчинення правопорушення не була увімкнута аварійна сигналізація і встановлений знак аварійної зупинки, відповідно до вимог пункту 9.10 ПДР , що слідує з пояснень відповідача.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

З постанови серії НК № 335443 вбачається, що 11.03.2019р. о 17:05 год. по вул. Я.Мудрого в м. Біла Церква , позивач керуючи автомобілем марки Рено д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку та стоянку в зоні дії знаку 3.34 (зупинка заборонена), чим порушив п.8.4. ПДР України.

Поліцейським Чорноморець А.С. було складено вказану постанову стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та піддано штрафу в сумі 255 грн.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

В постанові про притягнення позивача до адмінвідповідальності вказується на порушення ним п. 8.4 ПДР України.

Відповідно до ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 285 КУпАП Особливості вручення постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, визначаються статтями 279-1 і 279-2 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду справа №660/575/16-а від 31 січня 2018 року.

Проте, в порушення вимог вказаної статті відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху передбачених ч.1 ст. 122 КУпАП. Крім того, суд звертає увагу, що відсутні докази належного повідомлення позивача про прийняте рішення за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення. Постанова серії НК № 335443 від 11.03.2019 року не була направлена на адресу позивача. Відповідач не надав жодног доказу в підтвердження своїх заперечень на позов, так само й в оскаржуваній постанові не зазначено відомостей про технічний засіб, яким було здійснено фото або відео фіксацію порушення, якщо така фіксація здійснювалася.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ч.1 ст.122 ,ст. 222, 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст.ст. 2,6,19,77,78, 159,242-246, 250,286, 293,295 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити .

Визнати протиправною та скасувати постанову серії НК № 335443 від 11.03.2019 року, складену поліцейським в1 р1 БПП у м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП капралом поліції Чорноморець А.С. відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у розмірі 255 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

СуддяО. Я. Ярмола