Справа № 638/6182/19
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

18 листопада 2019 р. № 638/6182/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, 8) про визнання протиправною та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ДФС У Харківській області), в якому просить суд:

- визнати протиправними і скасувати вимоги ГУ ДФС у Харківській області до ОСОБА_1 про нарахування та сплату боргу з єдиного соціального внеску в сумі 15819,54 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що є пенсіонером за віком, через що звільнений від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Також позивач зазначив, що з наявністю вказаної заборгованості з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 15819,54 грн не згоден, оскільки він є особою, що звільнена від сплати єдиного внеску, тому змушений звернутися до суду з даним позовом, в силу положень ч.4 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року адміністративну справу прийнято до розгляду.

Копія ухвали про прийняття до розгляду була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідач, у встановлений судом строк, правом надати відзив не скористався.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, повно та всебічно дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 17.12.2012 року, основний вид економічної діяльності код КВЕД 70.22 консультування з питань комерційної діяльності й керування (а.с.12).

Згідно наявної в матеріалах справи інформації, наданої Головним управлінням ДФС у Харківській області копіями листів №4923/ФОП/20-40-56-06-26 від 25.02.2019 року та №10022/ФОП/20-40-56-07-20 від 15.04.2019 року, позивач перебуває на податковому обліку як фізична особа-підприємець з 17.12.2012 року, знаходиться на загальній системі оподаткування (а.с.7-8, 10-11).

Відповідно до копії довідки №4630 від 23.04.2019 року, ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Шевченківського об`єднаного управління ПФУ м. Харкова і отримує пенсію за віком (а.с.14, 15).

Також судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №779 від 16.04.2016 року, позивач має право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (а.с.13).

Головним управлінням ДФС у Харківській області 11.01.2019 року №Ф-471-56 у відношенні фізичної особи ОСОБА_1 сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) у вигляді єдиного соціального внеску в розмірі 15819,54 грн., яка є предметом оскарження в межах даної справи (а.с.5).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Згідно ст.1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

За приписами п.1 ч.2 ст.6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч.11 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Водночас, суд зазначає, що положеннями ч.4 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", особи, зазначені, зокрема, у пункті 4 ч.1 цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З аналізу наведених норм вбачається, що право не сплачувати єдиний внесок поширюється лише на пенсіонерів за віком або інвалідів, які отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Пенсія за віком є одним із видів пенсійного страхування, і здійснюється за рахунок коштів, що надходять від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до відповідних страхових фондів, які не зараховуються до Державного бюджету України. Саме з цих фондів покриваються витрати на медичні профілактично-реабілітаційні заходи, допомогу на поховання пенсіонерів за віком тощо.

Оскільки позивач є особою, якій пенсія за віком призначена ще у 2006 році, має право на пільги щодо сплати за себе єдиного внеску згідно ч. 4 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". Крім того, суд зазначає, що вказана норма не містить жодних обмежень та умов щодо набуття фізичною особою-підприємцем статусу пенсіонера за віком.

Зазначена правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній в постанові від 20.03.2018 по справі № 805/2195/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Водночас, суд зауважує, що відповідачем до суду не надано доказів того, що позивач здійснює добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку, визначеному ст.10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на сукупність зібраних доказів та зміст заявлених позовних вимог, суд вбачає підстави для задоволення позову позивача.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст. 139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання протиправною та скасування вимоги, - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 11 січня 2019 року №Ф-471-56 у сумі 15819,54 грн. (п`ятнадцять тисяч вісімсот дев`ятнадцять гривень 54 копійки).

Стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області (адреса: вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код за ) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення .

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18 листопада 2019 року.

Суддя Бадюков Ю.В.