Справа № 640/22390/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Лисун А.А., представника позивача Єфімова О.М., представника відповідача Кошарської А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжком» про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжком» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.10.2019 позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 21.12.2018 №2 та №2. Стягнуто з ГУ ДФС у м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Інжком» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 58477,38 грн.

21.10.2019 до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення питання про судові витрати, пов`язані з правничою допомогою на суму 158280,00 грн, оскільки в рішенні від 11.10.2019 заявлене питання не вирішено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.11.2019 для розгляду заяви призначено судове засідання.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення заяви заперечила, вказавши на передчасність повернення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.10.2019 законної сили не набрало та наразі оскаржено контролюючим органом до суду апеляційної інстанції.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи та матеріали справи, вирішуючи порушене у заяві питання виходить з наступного.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно пункту 1 частини другої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати і на професійну правничу допомогу.

За змістом частин першої, третьої-п`ятої, сьомої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 4, 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Суд враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 13.02.2019 у справі №826/7806/17, щодо застосування статті 134 КАС України. У вказаному судовому рішенні зазначено, що аналіз положень статті 134 КАС України дає підстави для висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Так, на підтвердження понесених позивачем витрат суду надано: копію договору про надання професійної правничої допомоги від 23.10.2018 №165/2018 (т. 8 а.с. 73-76), копію додаткової угоди №1 від 22.12.2018 (т. 8 а.с. 77-78), акт приймання наданих послуг від 15.10.2019 (т. 8 а.с. 79-81), рахунки (т. 8 а.с. 82-83, 87, 89, 91, 93, 95), платіжні доручення (т. 8 а.с. 84-86, 88, 90, 92, 94).

Суд вважає вказані витрати позивача на правничу допомогу обґрунтованими, співмірними з обставинами справи та характером спору, а також підтвердженими належними доказами.

Оскільки представником відповідача не надано обґрунтувань та доказів неспівмірності заявлених витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 72-77, 90, 134, 139, 241-246, 250, 252 КАС України, суд

вирішив:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжком» про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу, - задовольнити повністю.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжком» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 158280,00 грн (сто п`ятдесят вісім тисяч двісті вісімдесят гривень).

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інжком» (місцезнаходження юридичної особи: 04209, місто Київ, вулиця Героїв Дніпра, будинок 7; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 39243600).

Відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві (місцезнаходження юридичної особи: 04080, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 39439980).

Повний текст рішення складено й проголошено в судовому засіданні 18.11.2019.

Суддя О.М. Чудак