Справа № 120/3295/19-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 листопада 2019 р. Справа № 120/3295/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач, ГУ ПФУ у Вінницькій області) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що в січні 2019 року він звернувся до пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 ,40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". За наслідком розгляду поданої заяви йому призначено пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 05.12.2018. Однак, при обрахунку пенсії позивача пенсійним фондом було використано показник середньої заробітної плати по Україні за 2016-2017 роки. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними, адже, на його переконання, розмір його пенсії повинен бути розрахований із застосуванням середньої заробітної плати по Україні за 2017-2018 роки.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені) в порядку статті 263 КАС України. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

20.02.2019 на адресу Вінницького окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просять відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з огляду на наступне.

За нормами ст.26 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-1V «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із змінами, внесеними Законом України №2148 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» право на пенсію за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 25 років в період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року.

Враховуючи вищевикладене, з моменту досягнення 60-річного віку позивачу призначено з 05.12.2018 пенсію по віку у відповідності до чинного законодавства України.

З огляду на викладене, представник відповідача зазначив, що пенсія позивача призначена в грудні місяці 2018 року, тому при її призначені застосовувалась середня заробітна плата по Україні за 2016-2017 роки.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09.01.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив призначити пенсію за віком у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2017, 2018 роки, який використовується для обчислення пенсій.

На відповідне звернення, позивачу ГУПФУ у Вінницькій області було надіслано лист від 03.07.2019 за №1564/Ш-16, в якому повідомлено, що йому з 05.12.2019 призначено пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України № 1058 в розмірі 5460,55 грн. із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016-2017 роки.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом №1058-IV.

Статтею 26 Закону № 1058-ІV визначено умови призначення пенсії за віком. Абзацами першим і другим частини першої цієї статті встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

При цьому, за правилами частини першої статті 45 Закону України №1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як вбачається з наявного в матеріалах пенсійної справи паспорту громадянина України Серії НОМЕР_1 , позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та, відповідно, досяг необхідного для призначення пенсії за віком 60-річного віку ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також судом встановлено, що до пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком позивач звернувся на протязі 3-ох місяців, з дня виникнення в нього права на призначення пенсії, а саме: 09.01.2019. Таким чином, за правилами ч. 1 ст. 45 Закону України №1058-IV відповідач правомірно призначив ОСОБА_1 пенсію з 05.12.2018, тобто з дня, що настає за днем досягнення позивачем пенсійного віку.

За приписами частини другої статті 40 Закону України № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що у випадку призначення особі пенсії в період з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.

З огляду на викладене суд вважає правомірними дії відповідача щодо призначення позивачу пенсії з 05.12.2018 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки, адже в період з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, діяли особливі у мови обрахунку заробітної плати (доходу) для призначення пенсії, за яких відповідний показник середньої заробітної плати повинен братись за останні два роки, що передують року призначення такої пенсії, що й було зроблено відповідачем.

При цьому, суд враховує, що позивач в межах даної справи не ставить під сумнів правомірність дій пенсійного фонду щодо призначення йому пенсії саме в грудня 2018 року. В свою чергу, під час розгляду справи позивачем не наведено, а судом не виявлено порушень, які б свідчили про протиправне призначення позивачу пенсії саме в грудні 2018 року.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що відповідач правомірно застосував при обрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки, у зв`язку з тим, що пенсія позивачу була призначена в 2018 році, що згідно положень ч. 2 ст. 40 Закону України №1058-IV є підставою для застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

З урахуванням вимог ст. 139 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

у х в а л и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, )

Повний тест рішення складено: 15.11.2019.

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна