Справа № 200/11991/19-а
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 р. Справа№200/11991/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: вул. Центральна, 154, м. Покровськ, Донецька область, 85323) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

04 жовтня 2019 року (згідно з відбитком поштового штампу на конверті) ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії від 18 квітня 2019 року та невключення до стажу роботу періоду з 15 березня 1983 року по 05 серпня 2002 року; зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву від 09 квітня 2019 року, зареєстровану за № 1510, про призначення пенсії за віком з урахуванням страхового стажу за період з 15 березня 1983 року по 05 серпня 2002 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з неврахуванням страхового стажу за період з 15 березня 1983 року по 05 серпня 2002 року з тієї підстави, що в трудовій книжці має місце виправлення в даті прийому позивача на роботу. ОСОБА_1 вказує, що цифра «5» в даті прийому на роботу не є виправленою, затертою, почищеною або недостовірною чи неточною, а лише наведена ручкою. Достовірність дати прийому на роботу вбачається із аналізу інших даних трудової книжки.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

29 жовтня 2019 року від Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в позові та вказує на правомірність неврахуванням страхового стажу за період з 15 березня 1983 року по 05 серпня 2002 року, оскільки в трудовій книжці має місце виправлення в даті прийому позивача на роботу.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 (а.с. 8-10).

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 04 квітня 2019 року №1427- фактичним місцем проживанням позивача є: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Станом на 06 березня 2018 року ОСОБА_1 досягла віку, встановленого абзацами 14, 22 частини першої статті 26 Закону № 1058, а саме 58 років 6 місяців.

09 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком (зареєстрована за № 1510) (а. с. 38-39).

Рішенням від 18 квітня 2019 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки страховий стаж складає не 25 років, а лише 20 років 0 місяців 9 днів. До страхового стажу не було зараховано період роботи з 15 березня 1983 року по 05 серпня 2002 року з тієї підстави, що в трудовій книжці має місце виправлення в даті прийому позивача на роботу (а.с.17).

Позивач не погоджується з рішенням відповідача щодо неврахування вказаного періоду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з частинами першою, третьою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на певні види забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, яка ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року №137-V та набрала чинності для України з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV(далі - Закон №1058).

Статтею 8 Закону №1058 передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до абзаців 1-3 частини першої статті 26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року (абзац 14, 22 частини першої статті 26 Закону № 1058).

Станом на 06 березня 2018 року ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла віку, встановленого абзацами 14, 22 частини першої статті 26 Закону № 1058, а саме 58 років 6 місяців.

Відмова відповідача в призначенні пенсії за віком ґрунтується на відсутності необхідного страхового стажу, встановленого абзацами 2, 3 частини першої статті 26 Закону №1058, а саме не менше 25 років.

Рішенням від 18 квітня 2019 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058, оскільки в трудовій книжці має місце виправлення в даті прийому позивача на роботу.

З такими висновками відповідача суд не погоджується з огляду на наступне.

Абзацом 1 частини першої статті 24 Закону № 1058 встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (абзац 1 частини другої статті 24 Закону № 1058).

Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788- XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок ведення трудових книжок встановлений Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року № 162, та Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29 липня 1993 року №58 (далі Інструкція № 58).

Відповідно до абзацу 1 пункту 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Виходячи з аналізу даного пункту, суд зазначає, що наявність неправильно занесених записів до трудової, не може ставитись в провину власнику трудової книжки, оскільки записи до трудової книжки вносяться виключно власником або уповноваженим ним органом.

У трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 01 серпня 1980 року записом №3 встановлено, що позивач прийнята 05 березня 1983 року на посаду фармацевта в аптеці №342, наказ №10 від 05 березня 1983 року (а.с. 13); записом №5 трудової книжки звільнена з займаної посади 05 серпня 2002 року, наказ №82 від 05 серпня 2002 року (а.с.14).

Отже, достовірність дати прийму на роботу підтверджується іншими записами трудової книжки.

Суд зазначає, що в трудовій книжці зроблені всі необхідні записи щодо спірного періоду, відображені відомості про особу, яка вчинила ці записи, міститься підпис цієї особи, а записи завірені печаткою підприємства.

Кім того, інформація щодо періоду роботи з 05 березня 1983 року по 05 серпня 2002 року, зазначена в трудовій книжці, кореспондується з інформацією, зазначеною в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) на ім`я ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) (а.с. 45-49).

Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що наведення цифри «5» шариковою ручкою в даті прийому на роботу та відсутність завіреного у встановленому порядку цього запису, не може бути підставою для відмови в зарахуванні до його трудового стажу спірного періоду роботи.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із вчиненням процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи (пункт 1 частини третьої цієї же статті).

Відповідно до положень частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частина четверта статті 134 КАС України встановлює, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З аналізу наведених норм вбачається, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу суду має бути надано докази обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт адвокатом та їх вартості суду надано договір про надання правової допомоги від 02 вересня 2019 року № 10, акт виконаних робіт за договором № 10 від 02 вересня 2019 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру б/н від 02 вересня 2019 року, прибутковий касовий ордер б/н від 02 вересня 2019 року на суму 1200 гривень (а. с.25).

Із вказаного акта виконаних робіт вбачається детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, зокрема, заявлена до відшкодування сума 1200 гривень складається з копіювання 100 гривень, почтового переказу 75 гривень, консультації 100 гривень, складення позовної заяви 600 гривень, представництва у судовому процесі 325 гривень.

При визначенні суми відшкодування заявлених витрат суд керується критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру.

Під вказані критерії не підпадає сума наданих послуг щодо представництва у судовому процесі 325 гривень, оскільки розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 875 гривень документально обґрунтовані, відповідають критерію реальності та розумності.

Витрати, пов`язані із вчиненням процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи, зокрема, витрати за банківське обслуговування при здійсненні перерахунку суми судового збору в розмірі 20 грн. підтверджено квитанцією від 04 жовтня 2019 року (а.с. 4).

Відповідно до вимог частини першої статті 139 КАС України судовий збір у сумі 768,40 гривень, витрати, пов`язані з розглядом справи, у сумі 895 гривень (витрати на професійну правничу допомогу в сумі 875 гривень та витрати за банківське обслуговування при здійсненні перерахунку суми судового збору в розмірі 20 гривень) належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь позивача.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 263, 295, 297 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: вул. Центральна, 154, м. Покровськ, Донецька область, 85323) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 18 квітня 2019 року про відмову в призначенні пенсії за віком та невключення до страхового стажу періоду з 15 березня 1983 року по 05 серпня 2002 року.

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09 квітня 2019 року про призначення пенсії за віком з зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 15 березня 1983 року по 05 серпня 2002 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: вул. Центральна, 154, м. Покровськ, Донецька область, 85323) судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривні 80 копійок та витрати, пов`язані з розглядом справи, у сумі 875 (вісімсот сімдесят п`ять) гривень на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14 листопада 2019 року.

Суддя Ю.М. Льговська