Справа № 754/12582/19
Суддя: Лісовська О. В.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/416/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції Прищепова Віктора Святославовича про визнання дій незаконними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.08.2019 року позивач, керуючи автомобілем Мерседес-Бенц Спрінтер, державний номер НОМЕР_1 , був зупинений при в`їзді до н.п. Микуличі інспектором Прищеповим В. С., який причину зупинки пояснив тим, що ОСОБА_1 перевищив швидкісний режим. Не розглядаючи адміністративної справи, інспектор Прищепов В.С. , дозволив водію їхати повідомивши, що постанову про адміністративне правопорушення він отримає поштою. Відповідно до змісту постанови 03.08.2019 року о 06 год. 25 хв. водій, керуючи автомобілем Merces-Benz Sprinter 311 д.з. НОМЕР_1 , на 39 км. автомобільної дороги М -07 Київ-Коваль, перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті с. Микуличі на 40 км/год., чим порушив вимоги пункту 12.4 Правил дорожнього руху. Внаслідок чого позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у в розмірі 255, 00 грн. Після отримання зазначеної постанови позивач оскаржив протизаконні дії інспектора Прищепова В .С . його начальнику - командиру батальйону патрульної поліції Горлач О.М., який за результатом розгляду скарги скасував постанову як незаконну та повідомив, що справу надіслано на новий розгляд. При розгляді справи від 21.08.2019 року інспектор Прищепов В.С. грубо порушив ст. 279 КУпАП, а саме інспектор не оголосив, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, не роз`яснив позивачу всі права і обов`язки, не були досліджені докази, були відхилені всі клопотання ОСОБА_1 . При розгляді справи інспектор Прищепов В. С . не надав законних доказів правопорушення, а навпаки хотів сфабрикувати докази. Це з`ясувалось при перегляді запису на приладі TruCam LTI 20/20, який зафіксував швидкість автомобіля позивача до знаку 5.45 «Початок населеного пункту», а це не є порушенням Правил дорожнього руху. Під час розгляду адміністративної справи інспектор Прищепов В.С. , особисто повідомив, що прилад TruCam LTI 20/20 під час заміру швидкості автомобіля працював у ручному режимі. Це є порушенням ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», тобто інспектор не мав права тримати прилад TruCam LTI 20/20 в руках та втручатись в його роботу. Не зважаючи на все сказане, інспектор Прищепов В.С. притягнув позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст.122 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу 255, 00 грн. Позивач не погоджується із зазначеною постановою та вважає, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить скасувати постанову серії НК №353205 від 21.08.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 255, 00 грн.

Відповідно до вимог ст. 19, 257 КАС України справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції Прищепова В.С. про визнання дій незаконними та скасування постанови розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

09.10.2019 року до суду надійшов Відзив відповідача на позов. Відповідно до заперечень, викладених у ньому, відповідач зазначає, що Твердження Позивача не відповідають дійсності, вимоги є безпідставними та необгрунтованими, а позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Постанови, 03.08.2019 року о 06 год. 25 хв. водій, керуючи автомобілем Merces-Benz Sprinter 311 д.з. НОМЕР_1 , на 39 км. автомобільної дороги М - 07 Київ-Коваль, перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті с. Микуличі на 40 км/год., чим порушив вимоги пункту 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 10.10.2001 № 1306. Внаслідок чого позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255, 00 грн. Факт вчинення адміністративного правопорушення був зафіксований лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС001135 та підтверджується роздрукованими фото з пристрою. Також відповідач зазначає, що законом не визнана обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а позивач не був позбавлений права скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв`язку, як і не обґрунтував, що вчиняв дії, спрямовані саме на прибуття адвоката на місце. В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі. Відмова у відкладенні розгляду справи та у ознайомленні матеріалами справи не є такою перешкодою. Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Щодо використання лазерного вимірювача швидкості TruCam відповідач зазначає наступне. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процес; порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на при: встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний низького тону. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості. При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника. Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі. Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим. На підставі вище викладеного відповідач просить в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

У судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду відзив на позов, а також просив розглядати справу в його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.08.2019 року на місці зупинки інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону ПП у с. Чайки УПП у Київській області ДПП Прищеповим В.С. винесено постанову серії НК №353205 про застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255, 00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вказану постанову у подальшому за скаргою позивача було скасовано командиром батальйону Горлач О.М., що підтверджується листом від 12.08.2019 року. Повторний розгляд справи був призначений на 21.08.2019 року.

У подальшому 21.08.2019 року інспектор Прищепов В.С . повторно виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України.

У вказаній постанові зазначено про те, що 03.08.2019 року о 06 год. 25 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Merces-Benz Sprinter 311 д.з. НОМЕР_1 , на 39 км. автомобільної дороги М-07 Київ-Коваль, перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті с. Микуличі на 40 км/год., чим порушив вимоги пункту 12.4 Правил дорожнього руху та здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Статтею 283 КпАП України встановлено, що, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно пункту 5 Розділу IV Розділу Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі

Відповідно до пункту 6 IV Розділу Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі постанова набирає законної сили після її вручення особі, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При винесенні постанови інспектором патрульної служби повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при розгляді справи обставини свідчать про неналежне з`ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі.

В обґрунтування своїх заперечень, викладених у відзиві, представник відповідача надав фото з приладу TruCAM, свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки № 22-01/11934 чинне до 25.09.2019 року на лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TRUCAM LTI 20/20 ТС 000722, сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012, експертний висновок від 27.09.2018 року з додатком, експертний висновок на лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TRUCAM LTI 20/20 ТС 000722, зареєстрований в Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Однак, аналізуючи вищенаведені законодавчі норми, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, проте доказів того, що позивач ОСОБА_1 перевищив швидкість руху саме в межах населеного пункту, порушивши п. 12.4 ПДР України, суду не надано. Окрім цього, не надано також і фото дорожніх знаків на місці вчинення правопорушення, з яких би вбачалось, що правопорушення вчинено в межах населеного пункту.

Крім того, у своєму відзиві представник відповідача посилається на підстави винесення постанови від 03.08.2019 року, а позивач у даному позові оскаржує постанову інспектора від 21.08.2019 року.

Отже, оскаржуване рішення ґрунтується виключно на даних з постанови про накладення адміністративного стягнення, дійсність яких заперечується позивачем. Інших доказів, які б відповідно до статті 251 КУпАП свідчили про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, в процесі розгляду адміністративної справи не здобуто. За таких обставин відповідач у справі не довів правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та наданими доказами відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушення ПДР України.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем та представником відповідача не надано достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Частинами 1, 2 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем та представником відповідача не надано достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд вважає, що інспектор поліції при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не встановив всіх об`єктивних обставин справи, не перевірив твердження позивача, не переконався у тому, що його твердження є безпідставними, не долучив до постанови будь-яких належних доказів на підтвердження вини позивача.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, а постанова інспектора, дії якого щодо її винесення є незаконними, - скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КпАП України, то витрати у справі суд відносить на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6, 8, 9, 19, 77, 241-247 Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції Прищепова Віктора Святославовича про визнання дій незаконними та скасування постанови - задовольнити.

Визнати дії інспектора патрульної поліції Прищепова Віктора Святославовича щодо винесення постанови від 21 серпня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КпАП України - незаконними.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції Прищепова Віктора Святославовича серія НК № 353205 від 21 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту проголошення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ..

Відповідач - Інспектор взводу № 2 роти № 2 батальйону ПП у с. Чайки УПП у Київській області ДПП Прищепов Віктор Святославович, адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Лобановського, 32-А.

Повний текст рішення виготовлений 15 листопада 2019 року.

Суддя О.В.Лісовська