Справа № 620/1059/19
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1059/19 Суддя першої інстанції: Бородавкіна С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Кучми А.Ю. та Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправною відмову Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- зобов`язати Плисківську сільську раду Борзнянського району Чернігівської області прийняти рішення про надання, у порядку ст. 118 Земельного кодексу України, дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2 га, на території Плисківської об`єднаної територіальної громади Борзнянського району Чернігівської області у відповідності до графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Скаржник вказує на те, що на час подачі заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:2143 була вільною. Також позивач зазначає, що подав належним чином оформлену заяву разом з графічними матеріалами, на яких зазначено місце розташування земельної ділянки.

Плисківська сільська рада Борзнянського району Чернігівської області подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що приписами ст. 136 Земельного кодексу України встановлено заборону відчуження в будь-який спосіб земельних ділянок, включених до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що ОСОБА_1 01 березня 2019 року звернувся до Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області із заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки на території Плисківської об`єднаної територіальної громади Борзнянського району Чернігівської області для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2 га.

Рішенням Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області від 11 березня 2019 № 428-19/VII позивачу було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Підставою для прийняття рішення стало те, що рішенням від 11 березня 2019 року № 421-19/VII земельна ділянка, про яку йдеться у заяві ОСОБА_1 , включена до переліку земельних ділянок комунальної власності Плисківської сільської ради, права на які підлягають продажу на конкурентних засадах (на земельних торгах).

Не погоджуючись із вказаним рішенням Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що земельний масив з кадастровим номером :02:000:2143, до якого входить обрана позивачем земельна ділянка, рішенням від 11 березня 2019 року № 421-19/VII була включена до переліку земельних ділянок комунальної власності Плисківської сільської ради, права на які підлягають продажу на конкурентних засадах (на земельних торгах), що, в силу приписів ч. 3 ст. 136 Земельного кодексу України, є підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Також суд першої інстанції врахував, що рішення Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області від 11 березня 2019 року № 421-19/VII є чинним.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

Положеннями ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для, зокрема, ведення особистого селянського господарства, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідно до абз. 1 ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Зазначена норма права визначає виключний перелік підстав, з яких громадянину може бути відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Як раніше зазначалося, підставою для відмови в наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки стало те, що визначена ним земельна ділянка є частиною земельної ділянки, що включена Переліку земельних ділянок комунальної власності Плисківської сільської ради, права на які підлягають продажу на конкурентних засадах (на земельних торгах), визначеного рішенням Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області від 11 березня 2019 року № 421-19/VII.

Порядок добору земельних ділянок державної чи комунальної власності та підготовки лотів для продажу на земельних торгах визначені у ст. 136 Земельного кодексу України.

У відповідності до ч. 1 ст. 136 Земельного кодексу України організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення. У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Положеннями ч. 3 ст. 136 Земельного кодексу України встановлені обмеження у розпорядженні земельними ділянками, що включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги. Згідно вказаної норми права вони не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Отже, на час вирішення заяви ОСОБА_1 місце розташування обраної ним земельної ділянки не відповідало вимогам ч. 3 ст. 136 Земельного кодексу України, що відповідно до абз. 1 ч. 7 ст. 118 зазначеного Кодексу є підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 17 жовтня 2019 року у справі № 823/1120/16. У вказаному судовому рішенні зазначено, що аналіз приписів ст. 136 Земельного кодексу України свідчить про те, що в разі віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах, це є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Позивач в апеляційній скарзі вказує на те, що рішення від 11 березня 2019 року № 421-19/VII про включення обраної ним земельної ділянки до Переліку земельних ділянок комунальної власності Плисківської сільської ради, права на які підлягають продажу на конкурентних засадах (на земельних торгах) було прийняте Плисківською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області після подачі ним заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що відповідна заява ОСОБА_1 була зареєстрована у Плисківській сільській раді Борзнянського району Чернігівської області 01 березня 2019 року. Рішення про включення земельної ділянки до Переліку земельних ділянок комунальної власності Плисківської сільської ради, права на які підлягають продажу на конкурентних засадах (на земельних торгах) та рішення про відмову у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки були прийняті в один день - 11 березня 2019 року. Разом з тим, присвоєні вказаним рішенням порядкові номери свідчать про те, включення земельної ділянки до вказаного Переліку передувало прийняттю рішення, яке є предметом оскарження.

Суд першої інстанції вірно врахував, що рішення відповідача від 11 березня 2019 року № 421-19/VII є чинним. Вимог про визнання протиправним та скасування цього рішення адміністративний позов ОСОБА_1 не містить. У свою чергу наявність рішення про включення земельної ділянки до переліку, передбаченого ч. 1 ст. 136 Земельного кодексу України, є безумовною підставою для відмови у задоволенні заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки як одного з етапів процедури одержання її у власність.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 13 червня 2019 року та не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 134, 139, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді А.Ю. Кучма

В.В. Файдюк