Справа № 360/4339/19
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

11 листопада 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4339/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Ірметової О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Попової Н.І.,

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Левандовського Є ОСОБА_2 Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом адвоката Овчаренка Євгена Вікторовича в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Луганській області в особі ліквідаційної комісії про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2019 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви адвоката Овчаренка Євгена Вікторовича в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Луганській області в особі ліквідаційної комісії про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.07.2019 № у сумі 6800,00 грн.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 09 липня 2019 року посадовими особами ГУ ДФС у Луганській області здійснено фактичну перевірку з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами. За результатами проведеної перевірки, вказаними посадовими особами складено Акт № 12-32/40-01/ від 09.07.2019 року про нібито порушення ФОП ОСОБА_3 вимог статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а саме реалізація алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці суб`єктом господарювання, який не має статусу суб`єкта господарювання громадського харчування. У зв`язку з незгодою з виявленим нібито порушеннями, Позивачем 13 липня 2019 року на вищевказаний Акт були подані заперечення. 25.07.2019 Позивачем отримано від Відповідача рішення від 23.07.2019 № ФОП-4211 /12-32-40-01-12 на заперечення Позивача, згідно якого можливо встановити, що посадові особи Відповідача під час проведення фактичної перевірки діяли в межах та у способи, встановлені нормами чинного законодавства України, а тому, висновки Акту залишено без змін. 30.07.2019 Позивачем було отримано від Відповідача податкове повідомлення-рішення від 25.07.2019 № згідно якого, відносно Позивача застосовані штрафні санкції в сумі 6800,00 грн. Ознайомившись з рішенням Відповідача та винесеним ППР, а також з підставами такого рішення, та систематизуючи усі наявні обставини та юридичні факти, Позивач приходить до висновку про протиправність рішення Відповідача щодо накладення на неї штрафних санкцій.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 28 жовтня 2019 року (а.с. 1-2).

28 жовтня 2019 року в судовому засіданні оголошено перерву до 11 листопада 2019 року.

Головне управління ДФС у Луганській області заперечувало проти задоволення позову, представник надав письмовий відзив на позовну заяву (а.с. 36-40), в якому зазначено наступне.

Роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється через спеціалізовані підприємства, в тому числі фірмові, спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом продовольчих товарів, а також заклади ресторанного господарства.

Пунктами 2, 22 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 854 від 30.07.1996 встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями - діяльність з продажу алкогольних напоїв безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах ресторанного господарства. Отже, статус суб`єкта господарювання ресторанного господарства повинен підтверджуватись наявними у суб`єкта господарювання документами які свідчать про те, що його господарська одиниця (магазин) є підприємством громадського харчування, що дало б йому право здійснювати продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці.

09.07.2019 посадовими особами відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, моніторингу та аналітичного супроводження контрольно - перевірочної роботи управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у Луганській області була проведена фактична перевірка.

В ході проведення фактичної перевірки встановлено: факт реалізації алкогольного напою на розлив для споживання на місці без наявності у ФОП ОСОБА_3 статусу суб`єкта господарювання громадського харчування; було продано споживачеві пиво «Жигулівське» світле, вміст спирту 4.2% об., ДСТУ 3888, виробник: ТОВ «Лиспи», дата виробництва 05.07.2019, у кількості одного пластикового стакану об`ємом 0,5 л. за ціною 10.00 грн. за один стакан.

Розлив вищевказаного алкогольного напою здійснювався ФОП ОСОБА_3 із металевої кеги об`ємом 50 л. за допомогою спеціального обладнання, яке знаходилось безпосередньо в магазині. За результатами фактичної перевірки складено Акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктом господарювання вимог встановлених Законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами від 09.07.2019 №455/12-32/40- 01/. У зазначеному Акті вказано на порушення ФОП ОСОБА_3 : ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР - реалізації алкогольного напою на розлив для споживання на місці без наявності у ФОП ОСОБА_3 статусу суб`єкта господарювання громадського харчування. До акту фактичної перевірки надано власноруч написане пояснення ОСОБА_4 в якому він зазначає, що 09.07.2019 в магазині, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , він купив алкогольний напій пиво «Жигулівське» світле, вміст спирту 4.2% об., на розлив у кількості одного пластикового стакану об`ємом 0.5 л. за ціною 10,00 грн. за один стакан.

Про факт реалізації зазначеного алкогольного напою свідчить виданий ФОП ОСОБА_5 О.М розрахунковий документ (фіскальний чек) від 09.07.2019, а також відповідні фотоматеріали. Фактична перевірка закінчена 09.07.2019 о 10:45 хв. За результатами фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3 була ознайомлена із встановленими порушеннями, зауваження до Акту відсутні, про що власноруч зроблено запис в Акті.

Відповідно до п. 22 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 року № 854 (зі змінами) продаж алкогольних накоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованим відділам підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Відповідач зазначив, що з аналізу вказаних правових норм вбачається, що продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці може здійснюватися тільки спеціальними суб`єктами господарювання, зокрема суб`єктами господарювання ресторанного господарства та спеціалізованими відділами, що мають статус суб`єктів ресторанного господарства, а також підприємств з універсальним асортиментом товарів. Відкриття вказаних суб`єктів господарювання (закладу (підприємства) ресторанного господарства) узгоджується з органами місцевого самоврядування, установами державної санітарно-епідеміологічної служби в установленому законодавством порядку. Отже, статус суб`єкта господарювання ресторанного господарства повинен підтверджуватись наявним у суб`єкта господарювання документами які свідчать про те, що його господарська одиниця (магазин) є підприємством громадського харчування, що дало б йому право здійснювати продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання.

На підставі викладеного відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засідання підтримав позовні вимоги, надав пояснення аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку обгрунтованості позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 10.09.2018 за номером НОМЕР_1 381 НОМЕР_2 0000 010262, вид економічної діяльності роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 13).

Відповідно до наказу від 08.07.2019 №821 Головним управлінням ДФС у Луганській області проведена фактична перевірка фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 з питань дотримання вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР (а.с.50).

За результатами перевірки було складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва і обігу підакцизних товарів від 09 липня 2019 року №12-32/40-01/ НОМЕР_3 (а.с. 56-57).

У вищевказаному акті фактичної перевірки зазначено, що на момент перевірки встановлено факт реалізації алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці в павільйоні особою, що не має статусу суб`єкта господарювання громадського харчування чим порушено ст. 15-3 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» із змінами та доповненнями.

13 липня 2019 року позивач подав заперечення на акт про результати фактичної від 09 липня 2019 року №12-32/40-01/ НОМЕР_3 (а.с. 18).

Рішенням Головного управління ДФС у Луганській області від 23.07.2019 №ФОП-4211/12-32-40-01-12 відмовлено у задоволенні заперечень позивачу до акту перевірки, та висновки акту залишено без змін (а.с. 19-21).

На підставі акта перевірки №455/12-32/40-01/ від 09.07.2019, Головним управлінням ДФС у Луганській області 25 липня 2019 року було прийнято податкове повідомлення-рішення про застосування фінансових санкцій №, яким зобов`язано ФОП ОСОБА_3 сплатити штраф у розмірі 6800,00 грн. за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів (а.с. 23).

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд керується таким.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом - сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України є Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР.

За приписами п. 11 ч. 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі.

Згідно ч. 6 ст. 15-3 вказаного Закону продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Таким чином, продаж алкогольних напоїв на розлив законодавством дозволено виключно суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів за умови такого продажу кінцевому споживачу для споживання на місці.

Частиною 12 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має належним чином оформлені необхідні документи для здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями, а саме відповідні ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами №1900621/634 та алкогольними напоями №1900663 (а.с. 25-26).

Таким чином, у розумінні ст. 1 та ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" позивач має всі необхідні документи для здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування. Місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Відповідно до абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн. за порушення вимог статті 15-3 цього Закону.

Із аналізу статей 15-3 та 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" слідує, що до суб`єкта господарювання, що не має статусу суб`єкта господарювання громадського харчування, підприємства з універсальним асортиментом товарів, можуть застосовуватися фінансові санкції за порушення статті 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" тільки у разі продажу алкогольних напоїв на розлив саме з метою споживання на місці.

В акті про результати фактичної перевірки від 09 липня 2017 року №12-32/40-01/29 зазначено, що під час проведення перевірки посадовими особами ГУ ДФС у Луганській області виявлено факт реалізації алкогольного напою на розлив для споживання на місці особою, що не має статусу суб`єкта господарювання громадського харчування.

Однак, зазначений акт перевірки не є беззаперечним доказом вчиненого правопорушення в межах спірних правовідносин, оскільки в даному акті не вказано, з яких саме підстав посадові особи ГУ ДФС у Луганській області дійшли висновку, що позивачем продаж алкогольних напоїв здійснювався для споживання кінцевим споживачем на місці. Тому, такий акт повинен оцінюватись судом у сукупності з іншими доказами.

Аналогічний правовий висновок викладено в Постанові Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі №820/1335/17 (ЄДРСР http://reyestr.court.gov.ua/Review/76306574)

При цьому, з наданих відповідачем письмових пояснень ОСОБА_4 (особи, яка придбала у позивача алкогольний напій на розлив) до акту перевірки від 09.07.2019 №455/12-32/40-01/ вбачається, що 09.07.2019 ОСОБА_4 придбав пиво «Жигулівське» світле на розлив в кількості 1 бокалу об`ємом 0,5 л. за ціною 10,00 грн за бокал у магазині позивача за адресою Макаренко,46.

Суд зазначає, що наведені пояснення підтверджують лише факт продажу позивачем алкогольного напою, проте не факт споживання його на місці реалізації. Отже, в даному випадку має місце продаж алкогольних напоїв на розлив, який є різновидом роздрібної торгівлі, а не продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази про продаж позивачем алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці.

Частиною першою-другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, і не довів правомірності прийнятого ним рішення.

Недоведеність з боку відповідача належними доказами складу правопорушення передбаченого статтею 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», та як наслідок відсутності підстав для застосування визначеного абзацом десятим частини другої статті 17 цього Закону штрафної (фінансової) санкції у сумі у сумі 6800 грн., свідчить про те, що спірне податкове повідомлення-рішення є не законним та необґрунтованим.

Крім того, як вбачається з наказу Головного управління ДФС у Луганській області №821 від 08.07.2019, та направлень на проведення фактичної перевірки від 08.07.2019 №№625,626, перевірку проведено, зокрема на підставі пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України.

При цьому, відповідно до п.80.1 ст.80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно із пп. 80.2.5 п.80.2. ст.80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Отже, на підставі наведеної норми Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися лише у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків.

Проте, відповідачем не надано до матеріалів справи не надано відповідних доказів на підтвердження підстав проведення фактичної перевірки, а тому суд дійшов висновку, що таку перевірку відповідачем проведено з порушенням вимог законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що спірне податкове повідомлення рішення від 25.07.2019 №, прийнято Головним управлінням ДФС у Луганській області не на підставі та не в спосіб, що передбачені Конституції та законами України, а тому є незаконним та підлягає скасуванню.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у сумі 1921,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №0.0..1 від 30.09.2019 (а.с. 3).

Оскільки позов задовольняється повністю витрати зі сплати судового збору суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Овчаренка Євгена Вікторовича в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Луганській області в особі ліквідаційної комісії про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Луганській області від 25.07.2019 №1 про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Стягнути з Головного управління ДФС у Луганській області (ідентифікаційний код: 39591445, місцезнаходження: 93400, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, будинок 72) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено та підписано 15 листопада 2019 року.

Суддя О.В. Ірметова