Справа № 400/1495/19
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/1495/19
Головуючий в 1 інстанції: Лебедєва Г. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів Єщенка О. В., Коваля М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року по справі № 400/1495/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

17 травня 2019 року ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області (далі-відповідач), в якому просить визнати протиправними дії відповідача про відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 від 15.11.2018 № 127/1, зобов`язавши Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи з 07.02.1989 року по 26.03.1995 року, та з 29.04.1996 року по 11.01.2002 року підземним стажистом водія та водієм на Східно-Дженканганський рудник АТ «Женканганкольомет», зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, нарахувати та виплатити починаючи з 28.08.2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач 15.11.2018 року протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи на пільгових умовах за списком № 1 та документів, які підтверджують проведення атестації робочих місць. З цих підстав, просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1 та зобов`язати призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, з врахуванням періодів роботи з 07.02.1989 року по 26.03.1995 року, та з 29.04.1996 року по 11.01.2002 року підземним стажистом водія та водієм на Східно-Дженканганський рудник АТ «Женканганкольомет». Таку відмову позивач вважає необґрунтованою та протиправною, оскільки пільговий стаж його роботи у вказані періоди підтверджується записами трудової книжки, будь-які додаткові документи на підтвердження пільгового стажу приймаються до уваги лише за відсутності записів у трудовій книжці.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відмова Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області у призначенні позивачу вказаної пенсії внаслідок відсутності доказів проведення атестації займаних ним посад є обґрунтованою та відповідає вимогам закону.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин справи, та прийняти нове рішення , яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі, апелянт зазначає, що наявність атестації робочого місця, не може бути визначальною обставиною, яка обумовлює право позивача на пільгову пенсію, оскільки законодавцем, обов`язок проведення атестації робочих місць, її своєчасність та якість покладена на керівників підприємств та не залежить від працівника і не впливає на зменшення шкідливості умов його праці, а відтак позивач не може бути позбавлений конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В зв`язку з відсутністю клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, апеляційний суд відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до записів трудової книжки, позивач з 07.02.1989 (наказ від 07.02.1989 № 35) прийнятий на Східно-Джезканганський рудник, шахту №57, НВО «Джезканганкольормет» підземним стажистом водія СП-8. Запискою про звільнення від 16.04.1996 року № 104 звільнений з 26.03.1995 року за власним бажанням згідно ст.32 КЗпП Республіки Казахстан.

Вдруге прийнятий на Східно-Джезканганський рудник АТ «Жезканган-кольормет» ім. Сатпаєва на шахту №57 підземним водієм СП-8 (записка про прийом від 29.04.1996 № 295). Наказом від 18.01.2002 № 11, індивідуальний трудовий договір припинено, згідно п.2 ст.25 Закону «Про працю в РК».

Відповідно до довідки, яка підтверджує особливий характер роботи (умов праці) від 24.07.2018 року № 04-3.8-01-06/1524, виданої Східно-Джезказганським рудником Виробничого об`єднання «Жезказганкольормет» філіалу ТОВ «Корпорацією Казахмис», позивач працював: з 07.02.1989 по 01.03.1989 підземним стажистом водія СП-8 по 2-му розряду з повним робочим днем під землею; з 01.03.1989 по 26.03.1995 підземним водієм СП-8 по 4-му розряду з повним робочим днем під землею; з 29.04.1996 по 11.01.2002 підземним водієм СП-8 по 4-му розряду з повним робочим днем під землею.

Головним управлінням Пенсійного фонду в Миколаївській області було надіслано запит до Східно-Жезказганського рудника Виробничого об`єднання «Жезказганкольормет» від 24.09.2018 року № 4381/03 щодо надання документів про проведення атестації робочого місця.

05.11.2018 року відповідачем було отримано лист Східно-Жезказганського рудника горно-виробничого комплексу філіалу ТОВ «Корпорація Казахмис» від 27.09.2018 року № 04-3.8-01-06/1922, яким було повідомлено, що згідно Правил проведення атестації виробничих об`єктів за умовами праці, затвердженими наказом Міністра праці та соціального захисту населення Республіки Казахстан від 03.11.2004 року № 251-п Карагандинським обласним філіалом РГКП «РНИИ ОТ МТ і СЗН РК», атестація робочих місць за умовами праці на Східно-Жезгазганському руднику вперше проведена у 2006 році, тобто через 4 роки після звільнення позивача, тому надати копію наказу про атестацію робочого місця з Переліком атестованих професій немає можливості.

На підставі зазначеного, відповідачем 15.11.2018 року прийнято рішення № 127/1 про відмову в призначенні пенсії, обґрунтоване тим, що відсутні законні підстави для зарахування позивачу до пільгового стажу час роботи на шахтах № 57 і 73/75 Східно-Жезказганського рудника горно-виробничого комплексу філіалу ТОВ «Корпорація Казахмис» ВО «Жезказганкольормет» в період з 22.08.1992 року по 26.03.1995 року і з 29.04.1996 року по 11.01.2002 року, в зв`язку з не підтвердженням проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 6 Угоди «Про гарантії прав держав - учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення» від 13.03.1992 року передбачено, що для встановлення права на пенсію, у тому числі пенсій на пільгових умовах та вислугу років, громадянам держав- учасниць угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також за час на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.

Згідно ст. 1 вказаної Угоди пенсійне забезпечення громадян держав - учасників даної Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Відповідно до статей 4. 6 Угоди між Міністерством соціального захисту населення України та Міністерством соціального захисту населення Республіки Казахстан про співпрацю в галузі пенсійного забезпечення від 21.09.1995 пенсійне забезпечення громадян і громадян Республіки Казахстан та членів їхніх сімей здійснюється відповідно до законодавства тієї держави, на території якої вони проживають.

Призначення пенсії проводиться за поданням потрібних документів, які підтверджують право на неї згідно з законодавством держави проживання.

Статтею 13 Закону № 1788-ХІІ визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Пунктом «а» статті 13 Закону №1788-ХІІ (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій. У довідці повинно бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, та результати проведення атестації робочих місць на підприємстві.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Отже обов`язок проведення атестації робочих місць за умовами праці виник після 21.08.1992 року.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 (далі - Порядок), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць згідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

На думку апеляційного суду, комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року має бути підтверджено результатами атестації робочого місця.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази проведення атестації робочих місць на підприємстві - Східно-Джезказганський рудник Виробничого об`єднання «Жезказганкольормет» філіалу ТОВ «Корпорація Казахмис» після 21.08.1992 року.

Таким чином, не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання відповідача зарахувати йому до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 період роботи після 21.08.1992 року на Східно-Джезказганський рудник Виробничого об`єднання «Жезказганкольормет» філіалу ТОВ «Корпорація Казахмис».

Відповідно до рішення № 127/1, прийняте відповідачем, про відмову в призначенні пенсії, загальний пільговий стаж позивача за списком № 1 становить 3 років 6 місяців 15 днів.

Отже, на момент звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області, у нього були відсутні умови, які необхідні для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З огляду на наведене апеляційний суд приходить до висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах є обґрунтованою та відповідає вимогам закону.

Підсумовуючи усе викладене вище, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а рішення або ухвала суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328,329 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року по справі № 400/1495/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - без змін .

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами судового рішення.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Коваль М.П. Єщенко О.В.