Справа № 160/9571/19
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року Справа № 160/9571/19
01 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати незаконною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати нарахованої за період з 01.01.2016р. по 02.02.2018р. пенсії у розмірі 37 973,07 гривень, за весь період прострочення виплати з 01.02.2016р. по 01.05.2019р.
- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплати ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії, нарахованої за період з 01.01.2016р. по 02.02.2018р., у розмірі 37 973,07 гривень, за весь період прострочення виплати з 01.02.2016р. по 01.05.2019р.
- здійснити судовий контроль за виконанням рішення суду, зобов`язавши головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з дати набрання рішенням законної сили зазначивши дату (період) на яку прийдеться фактична виплата компенсації за рішенням суду.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2018 року у справі № 0440/6006/18, яке набрало законної сили 25.02.2019 року, відповідачем була виплачена пенсія позивачці за період з 01.01.2016 р. по 02.02.2018 р. в сумі 37 973,07 лише у травні 2019 року, проте, відповідачем не була нарахована та виплачена компенсація втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії відповідно до приписів Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», яка мала бути сплачена з урахуванням компенсації втрати доходів обчисленої з місяця наступного за місяцем виникнення заборованості.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі № 160/9571/19 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до п.3 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України дана справа є справою незначної складності та згідно з ст. ст. 257, 263 Кодексу адміністративного судочинства України розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Згідно з ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Частиною другою статті 263 КАС України передбачено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з приписами ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалося.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2019 року запропоновано відповідачу у разі невизнання адміністративного позову протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання (вручення) копії цієї ухвали, надати відзив на позовну заяву (відзив).
На виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2019 року на адресу суду 24 жовтня 2019 року від відповідача надійшов відзив, в якому останнім зазначено, що головним управлінням на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду справі № 0440/6006/18, яке набрало законної сили 25.02.2019 року, 12.04.2019 року нараховано позивачці пенсію за період з 01.01.2016 р. по 02.02.2018 р. та виплачено у травні 2019 року в повному обсязі відповідно до чинного законодавства.
Суд, оцінивши повідомлені сторонами обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 2-ї категорії, особа переселена із зони відчуження у 1986 році, про що Дніпропетровською обласною радою було видано посвідчення від 31.06.1996 році.
У 2011 році управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської області та комісією з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Дніпропетровської обласної державної адміністрації переглядаючи справу позивачки встановили спірність питання підтвердження статусу ОСОБА_1 щодо встановлення статусу особи, яка постраждала в наслідок Чорнобильської катастрофи, у зв`язку з чим документи на встановлення статусу позивачки були передані до комісії по вирішенню спірних питань щодо встановлення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році Київської обласної державної адміністрації, у відповідності до приписів постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51.
Рішенням комісії по вирішенню спірних питань щодо встановлення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження від 28.08.2015 року відмовлено ОСОБА_1 у визначенні статусу осіб, евакуйованих із зони відчуження, з підстав відсутності безумовного підтвердження факту евакуації з зони відчуження в установленому порядку.

Листом від 28.12.2015 року № 6301/04 управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило Кабанець Н.М. про припинення з 01.01.2016 року виплати пенсії за віком, оскільки призначення та виплата останньої була пов`язана із статусом позивачки.

Не погодившись з рішенням комісії позивачка звернулась до суду з позовом та на підставі постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2017 року у справі № 804/2458/17 комісію по вирішенню спірних питань щодо встановлення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році зобов`язано повторно розглянути питання стосовно надання ОСОБА_1 статусу особи, яка постраждала в наслідок Чорнобильської катастрофи категорії 2.

У зв`язку з прийнятим рішенням комісією по вирішенню спірних питань щодо встановлення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році Дніпропетровською обласною державною адміністрацією Кабанець ОСОБА_2 .М ОСОБА_3 видане посвідчення про підтвердження статусу осіб, евакуйованих із зони відчуження серії НОМЕР_2 від 09.01.2018 року.

У зв`язку з поновлення статусу позивачка звернулась до головного управління Пенсійного фонду України про поновлення виплати пенсії з 01.01.2016 року, проте, останній відмовлено, не погодившись з чим ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та рішенням від 12.09.2018 року у справі № 0440/6006/18 визнано незаконною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області в частині нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії за період з 01.01.2016р. по 02.02.2018р. та зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області нарахувати та виплатити у повному обсязі ОСОБА_1 пенсію за період з 01.01.2016 р. по 02.02.2018 р., яке залишено в силі постановою Третього апеляційного адміністративного суду 25.02.2019 року.

Дніпропетровським окружним адміністративним судом 10.04.2019 року видано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

В ході виконавчого провадження головним управлінням нарахована та виплачена пенсія ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 02.02.2018 року в сумі 37 973,07 грн, яку виплачено позивачці у травні 2019 року.

На думку позивачки, головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області разом з виплаченою пенсією не нараховано та не виплачено компенсація втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою пенсії відповідно до приписів Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-ІІІ.

Розглядаючи даний спір по суті заявлених вимоги, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (далі - Порядок № 159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Виходячи з вищенаведеного, суд зробив висновок, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення. (про що зазначено Верховним Судом України у постановах від 24 жовтня 2011 року № 6-38цс-11, від 18 листопада 2014 року № 21-518а14, від 11 липня 2017 року № 21-2003а16).

При виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин враховано також правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 17 липня 2017 року (справа № 21-2003а16), якою визначено, що для задоволення вимог про стягнення заявленої компенсації потребується дослідження документів та інших обставин, необхідних для встановлення права особи на компенсацію та і обчислення конкретного її розміру, оскільки тривале не нарахування пенсії за минулі періоди сталося з вини відповідача, зокрема, призначення позивачу заниженого розміру пенсії, а фактична виплата заборгованості проведена лише у лютому 2017 року, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасним отриманням щомісячних пенсійних виплат, донарахованих і виплачених йому на підставі рішення суду.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 07 травня 2019 року у справі № 759/9631/17.

За таких обставин справи, суд вважає, що подані позивачем документи належним чином підтверджують право позивача на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасним отриманням щомісячних пенсійних виплат, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, оцінюючи надані сторонами у справі докази у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені доказами, відповідають чинному законодавству, а отже підлягають задоволенню у повному обсязі.

Задовольняючи клопотання позивача про зобов`язання головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати звіт про виконання судового рішення, суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до ч. 1 чт. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Для повного відновлення прав позивача, суд зробив висновок про необхідність задоволення клопотання ОСОБА_1 про зобов`язання головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати звіт про виконання судового рішення протягом одного місяці з дня отримання копії судового рішення.

Керуючись ст. 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) про визнання бездіяльність протиправною, зобов`язати вчинити певні дії задоволити.

Визнати незаконною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати нарахованої за період з 01.01.2016р. по 02.02.2018р. пенсії у розмірі 37 973,07 гривень, за весь період прострочення виплати з 01.02.2016 р. по 01.05.2019 р.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплати ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії, нарахованої за період з 01.01.2016р. по 02.02.2018р., у розмірі 37 973,07 гривень, за весь період прострочення виплати з 01.02.2016 р. по 01.05.2019 р.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з дати набрання рішенням законної сили зазначивши дату (період), на яку прийдеться фактична виплата компенсації за рішенням суду.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук