Справа № 815/3147/18
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 р. м.ОдесаСправа № 815/3147/18
Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г. П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Федусика А.Г. , Шляхтицького О.І.

при секретаріВишневській А.В.

за участю сторін:
ГУ ДФСЯківець М.В. (довіреність)
Пред-к позивачаЗгода О.О. (адвокат, ордер)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС в Одеській області на Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року по справі за позовом приватного підприємства «ОПТТОРГ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ , від 27.02.2018р., -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ , від 27.02.2018р., мотивуючи його тим, що акт перевірки, на підставі якого прийнято оскаржувані податкові повідомлення рішення, є таким, що базується на припущеннях і не враховує доказів та відомостей щодо господарської діяльності ПП «ОПТТОРГ» у періоді, який перевірявся.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № від 27.02.2018р., яким збільшено приватному підприємству «ОПТТОРГ» суму грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 1 332 695 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № від 27.02.2018р., яким збільшено приватному підприємству «ОПТТОРГ» суму грошового зобов`язання за платежем Податок на прибуток у розмірі 2 055 150 грн.

Не погодившись з Рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДФС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи у їх сукупності, а акт перевірки та податкові повідомлення рішення, які складено на основі вказаного акту, є правомірними та законними.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «ОПТТОРГ» зареєстровано 05.10.1998р., дата запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 08.11.2005р. за №1 013713, ідентифікаційний код юридичної особи 25426616.

Інформація про види діяльності, які позивач мав право здійснювати: Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

Головним управлінням ДФС в Одеській області на підставі направлень від 23.10.2017р., наказу Головного управління ДФС в Одеській області № 4918 від 10.11.2017р., керуючись пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п. 77.1 ст. 77 ПК України, відповідно до затвердженого плану проведено документальну планову виїзну перевірку приватного підприємства «ОПТТОРГ» () з питання дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р., єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р.

За наслідками перевірки складено акт № 235/15-32-14-07/25426616 від 09.02.2018 р. (т.1, а.с.18-96), відповідно до висновків якого встановлено порушення:

1. п.44.1, п.44.2 ст.44, 134.1.1 п.134.1 ст. 134, п.135.1, п.135.2, пп.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.138.2, п.138.5, пп. 138.10.2, п.138.10 ст. 138 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755 (із змінами та доповненнями), п.3.10 Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності, затверджених Наказом Міністерства фінансів України №433 від 28.03.2013р., п.5, п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 290 від 29.11.1999р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999р. за №860/4153, п.1, п.5 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. № 999-XIV, в результаті чого встановлено заниження приватним підприємством «ОПТТОРГ» () податку на прибуток на 1 755 753 грн., в тому числі з 2014 рік в сумі 765961 грн., за 2015 рік в сумі 558305 грн., за 2016 рік в сумі 431487 грн.;

2. пп. «а» п. 198.1 та абзацу першого 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755 (із змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено заниження приватним підприємством «ОПТТОРГ» () податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на 1101335 грн., у тому числі: січень 2015 - 35200 грн., лютий 2015 - 21073 грн., березень 2015 - 111750 грн., квітень 2015 - 54248 грн., травень 2015 - 43277 грн., червень 2015 - 74127 грн., липень 2015 - 104680 грн., серпень 2015 - 23207 грн., вересень 2015 - 51 374 грн., жовтень 2015 - 59882 грн., листопад 2016 - 50779 грн., травень 2016 - 59830 грн., червень 2016 - 64797 грн., липень 2016 - 133467 грн., серпень 2016 - 51381 грн., вересень 2016 - 37698 грн., жовтень 2016 - 45243 грн., листопад 2016 - 30515 грн., грудень 2016 - 48830 грн.

Актом перевірки встановлено порушення норм Податкового кодексу України та інших підзаконних нормативних актів, що відобразилось у порушені ПП «ОПТТОРГ» вимог законодавства України під час складання первинних документів по господарським операціям: протягом 2014 року з: ТОВ «Фаруж» (), ТОВ «Сальтал» (), ТОВ «Техник Ассист» (); протягом 2015 та 2016 років з: ТОВ «Сальтал» (), ТОВ «Техник Ассист» (), ТОВ «Калліфея» (), ТОВ «Кампінас» (), ТОВ «Альпакан» (), що в свою чергу потягло за собою висновок фіскального органу щодо не підтвердження господарських операцій через дефектність первинних документів.

В акті вказується про відсутність в договорах купівлі-продажу товарів, укладених ПП «ОПТТОРГ» з контрагентами, порядку відвантажування та доставки придбаного товару. Крім того, в акті перевірки зазначено, що не визначення у видаткових накладних точної адреси її складання з зазначенням назви вулиці та номеру будинку, а також даних про отримання за довіреністю є порушенням норм податкового законодавства. Окрім іншого фіскальний орган зазначає про відсутність журналу обліку довіреностей.

За наслідками перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ від 27.02.2018 р., яким приватному підприємству «ОПТТОРГ» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 1332695 грн., з яких за податковими зобов`язаннями 1066156 грн., за штрафними санкціями 266539 грн. (т.1, а.с. 16);

№ від 27.02.2018р., яким приватному підприємству «ОПТТОРГ» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток у розмірі 2055150 грн., з яких за податковими зобов`язаннями 1755753 грн., за штрафними санкціями 299362 грн. (т.1, а.с. 17).

ПП «ОПТТОРГ» направлено до Головного управління ДФС в Одеській області скаргу на податкові повідомлення-рішення №№ , від 27.02.2018р., яку рішенням Головного управління ДФС в Одеській області від 22.05.2018 р. залишено без задоволення (т.1, а.с. 116-128).

Позивач не погоджується з висновками контролюючого органу про заниження приватним підприємством «ОПТТОРГ» податку на прибуток на 1 755 753 грн. та заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на 1 066 156 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № та № від 27.02.2018 р. є протиправними. Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду не погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно ст. 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік. Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Платники податків - юридичні особи, що відповідають критеріям, визначеним пунктом 43 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу, та у яких сума сплаченого до бюджету податку на додану вартість становить не менше п`яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, а також самозайняті особи, сума сплачених податків яких становить не менше п`яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки. Зазначена норма не поширюється на таких платників податків у разі порушення ними статей 45, 49, 50, 51, 57 цього Кодексу. Забороняється проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов`язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати митних платежів, податків, зборів та єдиного внеску при виплаті (нарахуванні) доходів фізичним особам, податку з доходів фізичних осіб та зобов`язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами. Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки. У разі планування перевірок одного й того самого платника податків контролюючими органами та органами державного фінансового контролю у звітному періоді такі перевірки проводяться зазначеними органами одночасно. Порядок координації проведення таких перевірок та залучення до перевірок інших органів, передбачених законом, визначається Кабінетом Міністрів України. Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу. Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу. Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу. Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Позивачем не заперечується правомірність підстав проведення перевірки та порядок проведення останньої.

Відповідно до п. 133.1 ст. 133 ПК України платниками податку з числа резидентів є, зокрема, суб`єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами.

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Положеннями Податкового кодексу України, що були чинними на час здійснення господарської діяльності позивачем у перевіряємий період, витрати підприємства були визначені, як сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Пунктом 138.1 ст.138 ПК України визначено, що витрати, які враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Пунктом 138.2 ст.138 ПК України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пп.138.8.5 п.138.8 ст.138 ПК України до складу загальновиробничих витрат включаються, зокрема, амортизація основних засобів загальновиробничого (цехового, дільничного, лінійного) призначення; амортизація нематеріальних активів загальновиробничого (цехового, дільничного, лінійного) призначення; витрати на утримання, експлуатацію та ремонт, страхування, оперативну оренду основних засобів, інших необоротних активів загальновиробничого призначення.

Інші витрати за загальними правилами визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені, згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку (п. 138.5 ст. 138 ПК). До складу інших витрат, зокрема, відносились витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів загальногосподарського використання (оперативна оренда (у тому числі оренда легкових автомобілів), придбання пально-мастильних матеріалів, стоянка, паркування легкових автомобілів, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона) (пп.138.10.2 п. 138.10 ст.138 ПК).

Згідно пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

З 01.01.2017 року Податковий кодекс України набув змін.

Податковим кодексом України у новій редакції визначено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу (пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу (п.135.1 ст.135 ПК України).

Податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу (п.137.1 ст. 137 ПКУ).

Пунктом 139.1.1 та 139.1.2 п. 139.1 ст. 139 Податкового Кодексу України у новій редакції визначено, що фінансовий результат до оподаткування:

збільшується на суму витрат на створення забезпечень (резервів) для відшкодування наступних (майбутніх) витрат (крім забезпечення (резерву) витрат на оплату відпусток працівникам, інших виплат, пов`язаних з оплатою праці, та витрат на сплату єдиного соціального внеску, що нараховується на такі виплати) відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Зменшується на суму використання створених забезпечень (резервів) витрат (крім забезпечення (резерву) витрат на оплату відпусток працівникам, інших виплат, пов`язаних з оплатою праці, та витрат на сплату єдиного соціального внеску, що нараховується на такі виплати), сформованого відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

на суму коригування (зменшення) забезпечень (резервів) для відшкодування наступних (майбутніх) витрат (крім забезпечення (резерву) на відпустки працівникам, інших виплат, пов`язаних з оплатою праці, та витрат на сплату єдиного соціального внеску, що нараховується на такі виплати), на яку збільшився фінансовий результат до оподаткування відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі у разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно п. 198.2 ст.198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п.198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Пунктами 201.1, 201.4 ст.201 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товару (послуг).

Згідно п.201.10 ст.201 Кодексу податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.6 ст. 201 Кодексу встановлено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Виходячи із вищезазначеної норми, податкова накладна є документом, що підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.

Положеннями п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Тому витрати підприємства для цілей оподаткування податком на прибуток, а податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість повинні бути підтверджений первинними документами, що відображають реальність господарської операції, та є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Фактичною підставою для збільшення позивачу сум грошового зобов`язання із податку на додану вартість, податку на прибуток та застосування штрафних (фінансових) санкцій згідно з податковими повідомленнями-рішеннями, з приводу правомірності яких виник спір, послугували висновки контролюючого органу, викладені в акті планової виїзної перевірки № 235/15-32-14-07/25426616 від 09.02.2018 р., згідно з якими позивачем занижено значення податку на прибуток на загальну суму 1 755 753 грн. та значення податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 1 101 355грн., за наслідками господарських операцій із ТОВ «Фаруж» (), ТОВ «Техник Ассист» (), ТОВ «Сальтал» (), ТОВ «Калліфея» (), ТОВ «Кампінас» (), ТОВ «Альпакан» () з виконання операцій з неспеціалізованої оптової торгівлі, які, на думку відповідача, не мали реального характеру.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

За приписами ч.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 2.2 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р., первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

Згідно п. 2.4 вказаного Положення первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, виходячи із приписів вищевказаних норм законодавства, відсутність первинних документів, які підтверджують проведення господарських операцій (платіжні документи, видаткові та податкові накладні, акти виконаних робіт тощо) безспірно позбавляє платника податку права на включення сплачених (нарахованих) сум за такими операціями до валових витрат та до податкового кредиту.

Зі змісту вказаних приписів вбачається, що право на податковий кредит виникає при наявності одночасно двох обов`язкових умов: за умови придбання товарів (послуг) чи основних фондів з метою їх подальшого використання у власній господарській діяльності та при наявності податкової накладної, оформленої відповідно до вимог Кодексу. При цьому право на податковий кредит залежить від того, чи відбувся факт придбання товару або оплати за нього.

Доводи позивача стосуються правильності формування ним витрат, чистого оподатковуваного доходу, визначення податку на прибуток та податку на додану вартість.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, на підставі висновків експертів.

У зв`язку з необхідністю проведення відповідних розрахунків, що потребують застосування спеціальних знань у сфері економіки; бухгалтерського, податкового обліку і звітності, для перевірки документальної підтвердженості висновків акту перевірки, судом першої інстанції було призначено судово-економічну експертизу.

Перевіряючи законність включення сплачених (нарахованих) сум за операціями позивача з його контрагентами до витрат, що включаються до об`єкта оподаткування, та до податкового кредиту за період, що перевірявся, з урахуванням висновку експерта, суд виходить з наступного.

11.09.2013 року між ТОВ «ФАРУЖ» (продавець) та ПП «ОПТТОРГ» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №11/09-13, предметом якого є купівля-продаж продукці: спецодягу, товарів народного споживання, ветошь, метизів, інструментів, робочого взуття, тощо, в кількості згідно встановленим рахункам-фактурам (п. 1.1 договору); порядок передачі продукції: відвантаження продукції продавцем (п.2.2 договору); вартість всієї кількості продукції встановлюється згідно накладних та податкових накладних. (п. 3.2 договору) (т. 3 а.с. 95)

05.01.2015 року між ТОВ «ТЕХНИК АССИСТ» (продавець) та ПП «ОПТТОРГ» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №05/01/15, предметом якого є купівля-продаж продукції: спецодягу, товарів народного споживання, ганчір`я, метизів, інструментів, робочого взуття, тощо, в кількості згідно встановленим рахункам-фактурам (п. 1.1 договору); постачальник зобов`язаний відвантажити товар покупцю (п.2.2 договору) (т. 3 а.с. 96).

На виконання умов договору позивач надає до суду платіжні доручення, в яких платник ПП «ОПТТОРГ», отримувач ТОВ «ТЕХНИК АССИСТ», призначення платежу: оплата товару, згідно рахунків (т. 3 а.с. 225- т.4 а.с. 14).

01.10.2014 року між ТОВ «САЛЬТАЛ» (постачальник) та ПП «ОПТТОРГ» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №01/10/14, предметом якого є купівля-продаж продукції: спецодягу, товарів народного споживання, ветошь, метизів, інструментів, робочого взуття, тощо, в кількості згідно встановленим рахункам-фактурам (п. 1.1 договору); сума договору становить сума видаткових накладних на всі партії товару (п.2.2 договору); поставка товару здійснюється за домовленістю сторін (т. 3 а.с. 98).

На виконання умов договору позивач надає до суду платіжні доручення, в яких платник ПП «ОПТТОРГ», отримувач ТОВ ««САЛЬТАЛ», призначення платежу: оплата товару, згідно рахунків (т. 3 а.с. 151-214).

За вказаними договорами первинні документи надано до експертного закладу для експертного дослідження. Експертом досліджено, зокрема, оригінали первинних документів, якими оформлені господарські операції постачання в 2014 році на адресу ПП «ОПТТОРГ» товарів від ТОВ «ФАРУЖ», ТОВ «САЛЬТАЛ», ТОВ «ТЕХНИК АССИСТ» на загальну суму 4 231 338грн., а саме видаткові накладні, податкові накладні, рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні.

Експертним дослідженням видаткових накладних постачальників: ТОВ «ФАРУЖ» за період з січня по жовтень 2014 року, ТОВ «САЛЬТАЛ» за період з жовтня по грудень 2014, ТОВ «ТЕХНИК АССИСТ» за період січень-грудень 2014, оформлених на поставку товарів до ПП «ОПТТОРГ» встановлено, що документи мають ознаки первинних документів та містять обов`язкові реквізити, передбачені вимогами п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затв. наказом МФУ від 24.05.1995, у тому числі:

назву та реквізити постачальників: ТОВ «ФАРУЖ» - , тел.НОМЕР_12, Р/р НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Восток» МФО 307123, ІПН 18, номер свідоцтва 200135955, Адреса 65121, Одеська об ласть, м. Одеса, проспект Маршала Жукова, буд. 4Д, ТОВ «САЛЬТАЛ» - тел. НОМЕР_10, Р/р НОМЕР_2 в ПАТ «Банк Восток» МФО 307123, ІПН 29, Адреса 65007, м. Одеса, вул. Болгарська, будинок 25; ТОВ «ТЕХНИК АССИСТ» - , тел.НОМЕР_11, Р/р НОМЕР_3 в AT «ОТП Банк» м. Київ МФО 300528, ІПН 99, Адреса 07301, Київська область, м. Вишгород, вул. Ватутіна, будинок 69;

назву одержувача (платника): ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ОПТТОРГ»;

дати виписки порядкові номери, місце складання, найменування товару, одиниці виміру у кількісному та вартісному виразах;

посаду і прізвище осіб, відповідальних за здійснення господарських операцій і правильність їх оформлення (від постачальників) - директор ТОВ «ФАРУЖ» ОСОБА_1 , керівник ТОВ «САЛЬТАЛ» ОСОБА_11, керівник ТОВ «ТЕХНИК АССИСТ» ОСОБА_3 , (засвідчені печатками відповідних підприємств); підписи в отриманні товару (засвідчені печаткою «ОПТТОРГ») з посиланням на серію та номер довіреності на отримання у постачальника ТОВ «ТЕХНИК АССИСТ».

Як встановлено експертом, представлені на дослідження податкові накладні за 2014 рік на загальну суму 5 077 604,20грн. (в т.ч. ПДВ - 846 266,87грн.) від постачальників: «ФАРУЖ» - 2729427,00грн. (в т.ч. ПДВ - 454904,00грн.), ТОВ «САЛЬТАЛ»- 1080822,00грн. (в т.ч. ПДВ - 180137,00грн.), ТОВ «ТЕХНИК АССИСТ»- 1267355,20грн. (в т.ч. ПДВ - 211225,87грн.), оформлені у відповідності до вимог статті 201 Податкового кодексу України та містять обов`язкові реквізити, передбачені вимогами п.201.1 ст.201 ПКУ, у тому числі: порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна назва продавця товарів; податковий номер платника податку (продавця та покупця) місцезнаходження юридичної особи-продавця; повна назва покупця (отримувача) товарів; опис (номенклатура) товарів та їх кількість; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому; значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням по. вид цивільно-правового договору. Відповідно до п. 18 Порядку заповнення податкової накладної, затв. наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.01.2014р. №10, податкові накладні підписані від імені осіб, що склали документ та завірені печатками підприємств-продавців, а саме: ТОВ «ФАРУЖ» - ОСОБА_1 , ТОВ «САЛЬТАЛ»- ОСОБА_12 , ТОВ «ТЕХНИК АССИСТ»- ОСОБА_3 .

По операціям доставки товарів до ПП «ОПТТОРГ» (придбаних у вказаних контрагентів) на дослідження надані товарно-транспортні на типової форми №1-ТН, в яких зазначено: замовника та вантажоодержувача - ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ОПТТОРГ», вантажовідправників - «ФАРУЖ», ТОВ «САЛЬТАЛ», ТОВ ТЕХНИК АССИСТ», пункти навантаження - м. Одеса; пункт розвантаження - м. Одесса, вул. Люстдорфська дорога 94 к.10; дані про довіреності вантажоодержувача, за якими проведений відпуск ТМЦ; марки, державні номери автомобілів - ГАЗ 2752 127-530В, ЗАЗ 110557 502-13ОК, ЗАЗ 110557 НОМЕР_4 ; прізвища водіїв; супровідні документи - накладні із зазначенням їх номерів та дат оформлення; відомості про вантаж- найменування товарів, одиниця виміру, ціна, вартість.

Виходячи з вищевикладеного та з врахуванням інформації акту перевірки від 09.02.2018 №235/15-32-14-07/25426616 (щодо власників транспортних засобів ГАЗ 2752 127-53 OB, ЗАЗ 110557 502-13ОК, ЗАЗ 110557 НОМЕР_4 , а також осіб, зазначених водіями у наявних товарно-транспортних накладних) випливає, що покупець ПП «ОПТТОРГ» у досліджуваному періоді самостійно отримувало товари у постачальників ТОВ «ФАРУЖ», ТОВ «САЛЬТАЛ», ТОВ «ТЕХНИК АССИСТ» та здійснювало їх перевезення за кошти фізичних осіб ОСОБА_5 (керівника та засновника ПП «ОПТТОРГ») та ОСОБА_6 (особи, пов`язаної із керівником та засновником ПП «ОПТТОРГ»), із залученням до транспортування товарів працівників ПП «ОПТТОРГ» - менеджерів у межах їх посадових обов`язків, що не заборонено діючими нормативно-законодавчими актами. Відповідно, відсутність окремих реквізитів (найменування перевізника, повної адреси пунктів навантаження, довіреності вантажоодержувача) в товарно-транспортних накладних, які оформлювались ПП «ОПТТОРГ» при перевезенні товарів у 2014 році від ТОВ «ФАРУЖ», ТОВ «САЛЬТАЛ», ТОВ «ТЕХНИК АССИСТ», не можуть являтися ознаками нереальності операцій, відображених у бухгалтерському обліку ПП «ОПТТОРГ» у кореспонденції балансових рахунків Дт281 Кт631 на загальну суму 4231337,33 грн., та отримання ПП «ОПТТОРГ» товарів від невизначених осіб без вимоги компенсації їх вартості на загальну суму 4231337,33грн.

02.03.2015р. між ТОВ «КАЛЛІФЕЯ» (постачальник) та ПП «ОПТТОРГ» (покупець) укладено договір поставки №24 предметом якого був обов`язок постачальника поставити покупцю продукцію по заявці на товар, постачальник виписує рахунки-фактури (п. 1.1 договору); обов`язок постачальника відвантаження продукції покупцю (п.2.2 договору); покупець зобов`язаний прийняти товар. (п. 2.3 договору) (т. 3 а.с. 97)

На виконання умов договору позивач надає до суду платіжні доручення, в яких платник ПП «ОПТТОРГ», отримувач ТОВ «КАЛЛІФЕЯ», призначення платежу: оплата товару, згідно рахунків (т. 3 а.с. 215-224).

26.05.2016 року між ТОВ «КАМПІНАС» (продавець) та ПП «ОПТТОРГ» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №260516, предметом якого є купівля-продаж продукції: спецодягу, товарів народного споживання, ганчір`я, метизів, інструментів, робочого взуття, тощо, в кількості згідно встановленим рахункам-фактурам (п. 1.1 договору); порядок передачі продукції: відвантаження продукції продавцем (п.2.2 договору); вартість всієї кількості продукції - 1 026 926,00 грн. (п. 3.1 договору) (т. 3 а.с. 94)

На виконання умов договору позивач надає до суду платіжні доручення, в яких платник ПП «ОПТТОРГ», отримувач ТОВ «КАМПІНАС», призначення платежу: оплата товару, згідно рахунків (т. 4 а.с. 69-99).

14.07.2016 року між ТОВ «АЛЬКАПАН» (продавець) та ПП «ОПТТОРГ» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №071601, предметом якого є купівля-продаж продукція: спецодягу, товарів народного споживання, ганчір`я, метизів, інструментів, робочого взуття, тощо, в кількості згідно встановленим рахункам-фактурам (п. 1.1 договору); порядок передачі продукції: відвантаження продукції продавцем (п.2.2 договору) вартість всієї кількості продукції - 2 011 056,00 грн. (п. 3.1 договору) (т. 3 а.с. 100).

На виконання умов договору позивач надає до суду платіжні доручення, в яких платник ПП «ОПТТОРГ», отримувач ТОВ «АЛЬКАПАН», призначення платежу: оплата товару, згідно рахунків (т.4 а.с. 15-68).

За попередніми та вказаними договорами за 2015-2016р.р. експертом проведено дослідженням наданих до експертної установи видаткових накладних постачальників:

ТОВ «САЛЬТАЛ» за період січень-листопад 2015, ТОВ «ТЕХНИК АССИСТ» за період січень-липень 2015 та жовтень 2015, ТОВ «КАЛІФЕЯ» за березень 2015, ТОВ «КАМПІНАС» за період травень-липень 2016, ТОВ «АЛЬКАПАН» за період липень-грудень 2016, оформлених на поставку товарів до «ОПТТОРГ» та встановлено, що документи мають ознаки первинної документації та містять обов`язкові реквізити, передбачені вимогами п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996-XIV та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів бухгалтерському обліку, затв. наказом МФУ від 24.05.1995, у тому числі:

назву та реквізити постачальників: ТОВ «САЛЬТАЛ» тел.НОМЕР_10, Р/р НОМЕР_2 в ПАТ «Банк Восток» МФО 307123, ІПН 29 Адреса 65007, м. Одеса, вул. Болгарська, будинок 25; ТОВ «ТЕХНИК АССИСТ» , тел.НОМЕР_11, Р/р НОМЕР_3 в AT «ОТП Банк» м. Київ МФО 300528, ІПН 99, Адреса 07300, Київська область м. Вишгород, вул. Ватутіна, будинок 69 «Г»; ТОВ «КАЛЛІФЕЯ» - , Р/р НОМЕР_5 в ПАТ «Банк Восток» МФО 307123, ІПН 12, Адреса 65121, м. Одеса, проспект Маршала Жукова, буд.4Д ТОВ «КАМПІНАС» - , тел., Р/р НОМЕР_6 в ПАТ «Банк Восток» МФО 307123, ІПН 19, Адреса 65121, м. Одеса, пр..Маршала Жукова, буд.4.Д; ТОВ «АЛЬПАКАН» - тел., Р/р НОМЕР_7 в ПАТ «Банк Восток» МФО 307123, ІПН 15, Адреса 65121, м. Одеса, пр.Маршала Жукова, буд.4.Д;

назву одержувача (платника): ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ОПТТОРГ»,

дати виписки, порядкові номери, місце складання, найменування тоовару, одиниці виміру у кількісному та вартісному виразах;

посаду і прізвище осіб, відповідальних за здійснення господарськихоперацій і правильність їх оформлення (від постачальників) - керівник ТОВ «САЛЬТАЛ» ОСОБА_7 , керівник ТОВ «ТЕХНИК АССИСТ» ОСОБА_3 , директор ТОВ «КАЛЛІФЕЯ» ОСОБА_1 , директор ТОВ «КАМПІНАС» ОСОБА_8 , директор ТОВ «АЛЬПАКАН» ОСОБА_7 (засвідчені печатками відповідних підприємств); підписи в отриманні товару (засвідчені печаткою ПП «ОПТТОРГ»).

По операціям доставки товарів до ПП «ОПТТОРГ» (придбаних у вищевказаних контрагентів у 2015-2016рр.) на дослідження надані товарно-транспортні накладні типової форми №1-ТН, в яких зазначено: замовника та вантажоодержувача - ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ОПТТОРГ», вантажовідправників - ТОВ «САЛЬТАЛ», ТОВ «ТЕХНИК АССИСТ», ТОВ «КАЛЛІФЕЯ»; ТОВ «КАМПІНАС», ТОВ «АЛЬПАКАН» пункти навантаження - м. Одеса (у товарно-транспортних накладних щодо перевезення ТМЦ, придбаних у ТОВ «САЛЬТАЛ», ТОВ «КАЛЛІФЕЯ», ТОВ «КАМПІНАС», ТОВ «АЛЬПАКАН»); пункт розвантаження - м. Одеса, еул. Люстдорфська дорога 94 к.10; дані про довіреності вантажоодержувача, за якими проведений відпуск ТМЦ; марки, державні номери автомобілів - ГАЗ 2752 127-530В, ЗАЗ 110557 НОМЕР_8 ОК; прізвища водіїв - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 ; супровідні документи: накладні із зазначенням їх номерів та дат оформлення; відомості про вантаж: найменування товарів, одиниця виміру, ціна, вартість. Найменування товарів, кількісні та вартісні показники, зазначені у досліджуваних товарно- транспортних накладних відповідає даним видаткових накладних, отриманих ПП «ОПТТОРГ» від постачальників ТОВ «САЛЬТАЛ», ТОВ «ТЕХНИК АССИСТ», ТОВ «КАЛЛІФЕЯ», ТОВ «КАМПІНАС», ТОВ «АЛЬПАКАН».

Крім видаткових та товарно-транспортних накладних за 2015 рік на загальну суму 3 777 569,40 грн., за 2016 рік на загальну суму 2 830 562,00грн. на дослідження надані рахунки-фактури, що містять інформацію відносно грошових розрахунків покупця.

За наслідками проведеної судово-економічної експертизи, експертом встановлено, що заниження фінансового результату до оподаткування за 2016 рік на суму 5539 грн. внаслідок невірного визначення суми доходу від реалізації товару по контрагентам: фірма «Люстдорф» та Служба зовнішньої розвідки України, не надається за можливе підтвердити або спростувати.

З наведеного питання представником позивача надано пояснення з відповідними документами, згідно яких 01.04.2016р. на банківський рахунок позивача 8 надійшли кошти з банківського рахунку НОМЕР_9 , який належить ТОВ «Люстдорф» () у розмірі 11 250 грн. з ПДВ (без ПДВ 9375 грн.), які у подальшому відповідно до листа ТОВ «Люстдорф» від 06.04.2016 за вих.№304 були повернуті у повному обсязі як помилково перераховані кошти. Але вищевказана господарська операція про отримання коштів помилково внесена до звітності підприємства за 2016 рік, а саме звіт про фінансові результати форма №2-м у рядок 2000 на суму 9375 грн..

Відповідно до договору на постачання товарів за державні кошти від 13.12.2016р., укладеного між позивачем та Службою зовнішньої розвідки України (), позивач поставив вищевказаній юридичній особі відповідно до видаткової накладеної №РН- 1580 від 16.12.2016р. валізи великі та валізи малі на загальну суму 14 914 грн. без ПДВ. Інформацію про дану господарську операцію помилково не було внесено до вищевказаної звітності підприємства.

Якщо виправити звітність позивача на 2016 рік, видаливши інформацію про господарську операцію проведену позивачем з ТОВ «Люстдорф» та додавши господарську операцію з Службою зовнішньої розвідки України вищевказана звітність підприємства змінилась би на 5539 грн. = (14 914 - 9375).

Під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що за наведеними операціями та формуванням зазначеної суми, не відбулось відображення в акті перевірки в якості порушення, а відповідно не мало вплив на формування податкових зобов`язань при прийнятті оскаржуваних рішень.

При дослідженні даних показників податкових декларацій з податку на додану вартість ПП «ОПТТОРГ» за період 2015 року встановлено, що підприємством до податкових зобов`язань з ПДВ віднесено 1 463 547 грн., податкового кредиту -1 389 564 грн., сума до сплати в бюджет - 73 983грн.

При дослідженні даних показників декларацій з податку на додану вартість ПП «ОПТТОРГ» за період 2016 року (т.2, т.3) встановлено, що підприємством до податкових зобов`язань задекларовано 1 117 389грн., до податкового кредиту - 1 071 631грн., позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту , яке сплачується до державного бюджету в сумі 45 758грн.

Згідно з абзацом «а» п. 198.1. ст.198 ПКУ до податкового кредиту з податку на додану вартість відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.3 ст.198 ПКУ встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовлення товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

З урахуванням змін, внесених Законом України від 28 грудня 2014 року №71-VIII до Податкового кодексу України, обов`язковій реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) підлягали всі податкові накладні, сформовані за операціями, датованими починаючи з 1 лютого 2015 року. Відповідно до п. 198.6 ст.198 ПКУ не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями (у разі імпорту товарів).

Наявний в матеріалах справи акт ГУ ДФС в Одеській області в: 09.02.2018р. №235/15-32-14-07/25426616 не містить встановлених за результатами документальної перевірки ПП «ОПТТОРГ» фактів щодо формування підприємством у період з лютого 2015 по грудень 2016 податкового кредиту за відсутністю зареєстрованих в ЄРПН у відповідному періоді податкових накладних, у т. ч. від продавців: ТОВ «САЛЬТАЛ», ТОВ «ТЕ АССИСТ», ТОВ «КАЛЛІФЕЯ». Отже, наведені в тексті акту ГУ ДФС Одеській області від 09.02.2018р. №235/15-32-14-07/25426616 дані щодо анулювання реєстрації платника ПДВ по вказаним підприємствам стосуються звітних (податкових) періодів, що не відносяться до періодів здійснення досліджуваних господарських відносин.

Для встановлення обставин, які мають значення для розгляду справи, та підтвердження чи спростування обставин викладених в акті перевірки № 235/15-32-14-07/25426616 від 09.02.2018 р. судом першої інстанції задоволено заяву позивача про призначення судово-економічної експертизи у справі, поставлено перед експертом наступні питання:

1. Чи підтверджуються документально висновки акта Головного управління ДФС в Одеській області № 235/15-32-14-07/25426616 від 09.02.2018 р. про заниження приватним підприємством «ОПТТОРГ» () податку на прибуток на 1 755 753 грн., в тому числі з 2014 рік в сумі 765961 грн., за 2015 рік в сумі 558305 грн., за 2016 рік в сумі 431487 грн., внаслідок порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, 134.1.1 п.134.1 ст. 134, п.135.1, п.135.2, пп.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.138.2, п.138.5, пп. 138.10.2, п.138.10 ст. 138 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755 (із змінами та доповненнями), п.3.10 Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності, затверджених Наказом Міністерства фінансів України №433 від 28.03.2013р., п.5, п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 290 від 29.11.1999р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999р. за №860/4153, п.1, п.5 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. № 999-XIV?

2. Чи підтверджуються документально висновки акта Головного управління ДФС в Одеській області № 235/15-32-14-07/25426616 від 09.02.2018 р. про заниження приватним підприємством «ОПТТОРГ» () податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на 1066156 грн., внаслідок порушення пп. «а» п. 198.1 та абзацу першого 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755 (із змінами та доповненнями)?

Висновком експерта №18-2870/2871/2840/2841 судово-економічної експертизи по адміністративній справі №815/3147/18 складеним 26.04.2019р. встановлено наступне.

По першому питанню. Проведеним дослідженням по наданим матеріалам висновки акту Головного управління ДФС в Одеській області №235/15- 32-14-07/25426616 від 09.02.2018 про заниження приватним підприємством ПП «ОПТТОРГ» () податку на прибуток на суму 1755753 грн., внаслідок порушення п.44.1, п. 44.2 ст.44, 134.1.1 ст.134, п. 135.1 п.135.2, пп. 135.5.4, п. 135.5 ст.135, п.138.2, п. 138.5, пп.138.10.2, п. 138.10 ст.138 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755 (із змінами та доповненнями), п. 3.10 Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 433 від 28.03.2013 р., п. 5, п. 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 290 від 29.11.1999р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999р. за №860/4153, п. 1, п. 5 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV:

- не підтверджуються у сумі 1754756грн. , у т.ч. за 2014 рік - 765961грн, 2015 рік - 558 305 грн., за 2016 рік - 430490 грн..,

- не надається за можливе підтвердити або спростувати у сумі 997 грн., у т.ч. за 2016 рік - 997 грн.

По другому питанню. Проведеними дослідженнями за наданими документами висновки акту ГУ ДФС від 09.02.2018р. №235/15-32-14-07/25426616 щодо заниження приватним підприємством «ОПТТОРГ» () податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на 1 066 156грн. (за звітні податкові періоди з лютого 2015 р. по грудень 2016р.) внаслідок порушення пп. «а» п. 198,1 та абзацу першого 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755 (із змінами та доповненнями) не підтверджуються.

Колегія суддів відхилив посилання контролюючого органу на існування відкритого кримінального провадження у відношенні контрагентів позивача, з мотивів того, що самі по собі наявність кримінального провадження не є достатніми та допустимими доказами відсутності реального здійснення господарської операції. Такі докази не спростовують факту зміни майнового стану позивача, як добросовісного платника податків внаслідок здійснення господарських операцій із зазначеними контрагентами-постачальниками.

Аналогічну правову позицію виклав Верховний Суд у своїй постанові від 28 травня 2019 року по справі № 826/15112/16.

Також, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання апелянта на не підтвердження факту поставки у зв`язку з недоліками у товарно-транспортних накладних або відсутністю сертифікатів якості на товар, оскільки за умови наявності інших належних доказів товарності, ненадання зазначених документів не позбавляє платника права на формування податкового кредиту та складу витрат.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 06 червня 2019 року по справі №803/3631/15.

До того ж, в підтвердження факту поставки апелянтом були надані копії товарно-транспортних накладних, копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів на яких проводилось перевезення придбаних у контрагентів товарно-матеріальних цінностей, копії наказів та рішень засновника про призначення на посади осіб, якими проводилось перевезення.

Крім того, в апеляційній скарзі та акті вказується про відсутність у договорах купівлі-продажу товарів, укладених ПП «ОПТТОРГ» з контрагентами, порядку відвантажування та доставки придбаного товару, місце відвантаження та доставки товару.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Отже, предметом вказаного договору є придбання права на майно, умови щодо відвантаження або доставки придбаного товару є правом сторін у відображені вказаних умов у даному договорі, а не обов`язком.

Неприйнятними є також посилання податкового органу на припущення неможливості виконання контрагентами позивача господарських операцій, з огляду на те, що такий вид доказів, як припущення в адміністративному судочинстві відсутній та відповідно до чинного законодавства право платника податків на формування у податковому обліку витрат та податкового кредиту з ПДВ обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як реальність придбання платником податку у інших платників цього податку товарів (послуг) або основних фондів, призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям господарської діяльності платника податку, підтвердження необхідними первинними документами (у тому числі податковою накладною, виписаною постачальником - платником податку, митною декларацією суми нарахованого (сплаченого) податку в ціні придбання товару (послуг).

Аналогічну правову позицію виклав Верховний Суд у своїй постанові від 28 травня 2019 року по справі № 826/15112/16.

Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ст. 2) передбачає що рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції.

Відповідно до ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно Рішення Європейського суду з прав людини по справі «Щокін проти України» (Заяви № 23759/03 та № 37943/06); у п. 50 якого Суд вказує, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення «законів».

Збільшення податковим органом зобов`язань особи з податку є втручанням до його майнових прав. Отже, за практикою ЄСПЛ вимога про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою. У зв`язку з викладеним, протиправне винесення податковим органом спірних податкових повідомлень-рішень становить втручання у мирне володіння майном суб`єкта господарювання, що порушує статтю 1 Першого протоколу до Конвенції...»

Так, відповідно до положень частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідачем, не спростовано достовірності відомостей первинних та розрахункових документів, поданих платником податків на підтвердження факту реальності здійснення господарських операцій за спірними правочинами, та не доведений факт порушення позивачем вимог чинного законодавства.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги приватного підприємства «ОПТТОРГ» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ , від 27.02.2018р. належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги дублюють відзив на адміністративний позов (т.4 а.с. 192) були предметом дослідження в суді першої інстанції та висновків останнього не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області, - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року по справі № 815/3147/18, - залишити без змін.

Стягнути до Державного бюджету (стягувачем є Державна судова адміністрація, отримувач коштів УДКСУ у м. Одесі Одеської області / Приморський р-н./ 22030101, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок UA6081007, код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір в розмірі 75280,74 (сімдесят п`ять тисяч двісті вісімдесят) грн. 74 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДФС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст Постанови складено - 13 листопада 2019 року.

Суддя-доповідач Семенюк Г.В.
Судді Федусик А.Г. Шляхтицький О.І.