Справа № 140/1348/19
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/8314/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,

представника позивача Дзюрило А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Волинська фондова компанія» до Волинської митниці ДФС про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Ксензюк А.Я.,

час ухвалення рішення 13:09:18,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення 01.07.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «Волинська фондова компанія» звернулося до суду з позовом до Волинської митниці ДФС, яким просило визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у поверненні надмірно сплачених митних платежів ввізного мита та податку на додану вартість за митними деклараціями від 23.10.2018 року № UA205090/2018/088882 та від 29.11.2018 року № UA205090/2018/102735 в сумі 280894,98 грн. та зобов`язати відповідача підготувати та подати висновок про повернення йому надмірно сплачених митних платежів ввізного мита та податку на додану вартість за вказаними митними деклараціями до відповідного органу Державної казначейської служби України.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року позов задоволено.

Рішення мотивоване тим, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності своїх дій щодо відмови в поверненні позивачу надмірно сплачених коштів ввізного мита та податку на додану вартість, тому позов підлягає до повного задоволення.

Рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що воно є незаконним і необґрунтованим, оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а також суд неповно з`ясував обставини, що мали значення для вирішення клопотання. Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що оскільки ПрАТ «Волинська фондова компанія» самостійно визначило код товару за митними деклараціями від 23.10.2018 року № UA205090/2018/088882 та від 29.11.2018 року № UA205090/2018/102735, а митний орган не приймав класифікаційних рішень по товарах, вказаних у цих деклараціях, то в даному випадку відсутній спір, так як митницею не порушено жодних прав та інтересів позивача і норм митного законодавства, в зв`язку з чим відсутні підстави для прийняття висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів по цих деклараціях.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, ПрАТ «Волинська фондова компанія» згідно з укладеним із Компанією «KUHN S.A» (Франція) контрактом від 01.10.2016 року № K-VFC 17 (з додатком від 11.12.2017 року № 3) придбало чотири обприскувачі марки PARRUDA 3030 МТ з системою GPS навігації, гідравлічним автопілотом та автоматичним контролем секцій, кліренс 1,70 м.

На виконання умов вказаного контракту позивачу було поставлено товар частинами, зокрема, два обприскувачі марки заводські номери 17J7200762 і 17J7200763.

Під час розмитнення обприскувача заводський № 17J7200762 декларант ПрАТ «Волинська фондова компанія» для митного оформлення подав митну декларацію (МД) від 26.03.2018 року № UA205090/2018/021915 із зазначенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД 8424 81 99 00.

26.03.2018 року Волинська митниця ДФС прийняла рішення № КТ-UA-2018 про коригування коду товару, яким визначила код зазначеного товару (обприскувача) згідно УКТ ЗЕД 8705 90 80 90, а також 27.03.2018 року склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205090/2018/002220, якою було відмовлено у випуску товару за вказаною вище МД.

27.03.2018 року з метою випуску вказаного товару у вільний обіг декларант подав тимчасову МД № UA205090/2018/022299, а 16.04.2018 року додаткову МД № UA205090/2018/027382, в яких було вказано код товару згідно з УКТЗЕД 8705 90 80 90, тобто код, визначений митним органом.

Також в процесі розмитнення обприскувача заводський № 17J7200763 декларант ПрАТ «Волинська фондова компанія» подав до Волинської митниці ДФС МД від 22.06.2018 року № UA205090/2018/048557, в якій вказав код товару згідно з УКТ ЗЕД 8424 81 99 00.

26.06.2018 року Волинська митниця ДФС прийняла рішення № КТ-UA-2018 про коригування коду товару, яким визначила код товару (обприскувача) згідно УКТ ЗЕД 8705 90 80 90 (як і в попередньому випадку).

З метою випуску вказаного товару у вільний обіг декларант подав нову МД № UA205090/2018/091209, в якій було вказано код товару згідно УКТЗЕД 8705 90 80 90, тобто код, визначений митним органом.

В процесі розмитнення обприскувачів заводський № 17J7200764 і № 17J7200784 декларант ПрАТ «Волинська фондова компанія» подав до Волинської митниці ДФС МД від 23.10.2018 року № UA205090/2018/088882 та від 29.11.2018 року № UA205090/2018/102735 відповідно, в яких було вказано код товару згідно з УКТЗЕД 8705 90 80 90, тобто код, визначений митним органом у попередніх випадках.

При цьому, ПрАТ «Волинська фондова компанія» оскаржило в судовому порядку зазначені рішення Волинської митниці ДФС про визначення коду товару від 26.03.2018 року № КТ-UA-2018 та від 26.06.2018 року № КТ-UA-2018.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 31.10.2018 року у справі № 0340/1657/18, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2019 року, позов було задоволено: визнано протиправними та скасовано рішення Волинської митниці ДФС про визначення коду товару від 26.03.2018 року № КТ-UA-2018 та від 26.06.2018 року № КТ-UA-2018.

Після набрання законної сили зазначеним рішенням суду ПрАТ «Волинська фондова компанія» 21.02.2019 року звернулося до Волинської митниці ДФС із заявою про повернення надмірно сплачених коштів ввізного мита та податку на додану вартість за МД від 27.03.2018 року № UА205090/2018/022299, від 31.10.2018 року № UА205090/2018/091209, від 23.10.2018 року № UІА205090/2018/088882 та від 29.11.2018 року UА205090/2018/102735.

Листом від 22.03.2019 року № 606/12/03-70-19-02 Волинська митниця ДФС повідомила позивача, що надмірно сплачені кошти за МД від 27.03.2018 року № UА205090/2018/022299 та від 31.10.2018 року № UА205090/2018/091209 в загальній сумі 282427,90 грн. підлягають поверненню в зв`язку із скасуванням судом рішень митниці про коригування коду товару по цих МД та будуть повернуті у разі надходження заяви із зазначенням суми, яка підлягає поверненню. Водночас, кошти за МД від 23.10.2018 року № UА205090/2018/088882 та від 29.11.2018 року № UА205090/2018/102735 не можуть бути повернуті у зв`язку з тим, що класифікаційні рішення на товари за даними МД не приймалися, а декларантом самостійно здійснено декларування товарів у товарній підкатегорії 8705 90 80 90 УКТЗЕД (ставка мита 5%). Також відповідач послався на ст. 56 Податкового кодексу України, згідно з якою рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Самостійно визначене платником податків грошове зобов`язання оскарженню не підлягає.

Не погодившись із відмовою митниці щодо повернення надмірно сплачених коштів за МД від 23.10.2018 року № UА205090/2018/088882 та від 29.11.2018 року № UА205090/2018/102735, ПрАТ «Волинська фондова компанія» звернулась до суду з даним позовом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскарженої відмови відповідача, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов`язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб органу доходів і зборів, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку.

Повернення сум відповідних митних платежів здійснюється також у разі, якщо: 1) законом передбачено повернення сум сплаченого мита при поміщенні товарів у митний режим реімпорту або у митний режим реекспорту відповідно до розділу V цього Кодексу, а також в інших випадках, визначених цим Кодексом; 2) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, здійснюється зміна раніше заявленого митного режиму, якщо суми митних платежів, належних до сплати при поміщенні товарів у новий митний режим, є меншими, ніж суми митних платежів, сплачених при поміщенні їх у попередній митний режим; 3) відновлюється режим найбільшого сприяння, вільної торгівлі; 4) митну декларацію змінено або визнано недійсною; 5) у товарах, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за її межі, виявлено дефекти або вони якимось іншим чином не відповідають погодженим специфікаціям, за умови, що ці товари не ремонтувалися і не використовувалися відповідно на території України та за її межами (крім операцій, необхідних для виявлення дефектів або невідповідності) і повертаються протягом строку, визначеного підпунктом «а» пункту 3 частини другої статті 78 цього Кодексу; 6) платником податків подано органу доходів і зборів документи, які підтверджують наявність у нього на день подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення права на звільнення від сплати митних платежів.

Відповідно до п. п. 43.1, 43.3, 43.4, 43.5, 43.6 ст. 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Відповідно до положень п. п. 1-6 розділу 3 «Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 року № 643, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 09.08.2017 року за № 976/30844 (Порядок №643), повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Після реєстрації в митниці ДФС заява платника податку про повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені передається на опрацювання до Підрозділу.

Підрозділ перевіряє факт перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету за допомогою автоматизованої системи митного оформлення та відсутність у нього податкового боргу.

За результатами опрацювання готує висновок або лист про відмову в поверненні коштів з відповідним обґрунтуванням (пункт 11 цього розділу). Заява платника податку, висновок, завізований керівником (заступником керівника) Підрозділу, реєстри висновків за відповідними платежами, підготовлені за формами згідно з додатками 1, 2 до Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015 року № 1146, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 31.12.2015 року за № 1679/28124 (Порядок №1146), та акт звірки (у разі складання) подаються керівнику (заступнику керівника) митниці ДФС для прийняття рішення та підписання висновку і реєстрів за відповідними платежами.

Відповідно до п. 8 розділу 3 Порядку № 643 митниця ДФС у строк не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром висновків за відповідними платежами для виконання відповідному органу Державної казначейської служби України (далі - орган Казначейства).

Аналогічні норми передбачено Порядком № 1146.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідно до змісту наведених норм законодавства, обов`язковою умовою для здійснення повернення надмірно сплачених сум митних та інших платежів є наявність факту надмірної сплати коштів, подання платником податків заяви у довільній формі про таке повернення до митного органу не пізніше 1095-го дня від дня виникнення надміру сплаченої суми із зазначенням напрямку перерахування коштів. Також обов`язковою умовою для повернення платникам податків надмірно сплачених сум митних платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, є факт ухвалення митним органом висновку про повернення надмірно сплачених сум митних платежів.

Як описано вище, між ПрАТ «Волинська фондова компанія» та Волинською митницею ДФС існував спір щодо коду товару згідно з УКТ ЗЕД, який ввозився позивачем на митну територію України на підставі зазначеного вище зовнішньоекономічного контракту, а саме 8424 81 99 00 (на думку позивача) чи 8705 90 80 90 (на думку митниці), від чого залежить ставка ввізного мита відповідно до Закону України «Про митний тариф» 2% і 5% відповідно.

Як зазначено вище, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 31.10.2018 року у справі № 0340/1657/18, яке набрало законної сили, було задоволено позов ПрАТ «Волинська фондова компанія» та скасовано рішення Волинської митниці ДФС про визначення коду товару від 26.03.2018 року № КТ-UA-2018 та від 26.06.2018 року № КТ-UA-2018. Дане рішення суд мотивував, зокрема, тим, що оскаржені рішення митниці про визначення коду товару прийняті з порушенням вимог чинного законодавства.

Отже, рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено обґрунтованість позиції позивача щодо декларування зазначеного товару за кодом 8424 81 99 00 та, відповідно, протиправність висновків і рішень Волинської митниці ДФС про визначення коду цього товару 8705 90 80 90.

А відповідно до ч. 1 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно, ПрАТ «Волинська фондова компанія» повинна була сплачувати ввізне мито за розмитнення даного товару в розмірі 2% його вартості, а не 5%, як позивач фактично сплатив з врахуванням позиції митного органу, що спричинило надмірну сплату митних платежів.

Як встановив суд, внаслідок сплати ввізного мита за вказаними вище чотирма МД за ставкою 5% та відповідної суми податку на додану вартість, ПрАТ «Волинська фондова компанія», враховуючи, що мало сплачувати за ставкою 2%, сплатило надміру 563322,78 грн. і вказана сума підлягає поверненню позивачу.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що відомості, внесені до митної декларації на підставі скасованих рішень щодо визначення коду товару є помилковими, а сплачені на підставі скасованих рішень митні платежі є надміру сплаченими та підлягають поверненню за умови звернення до митного органу платника податків із відповідною заявою, тому відповідач, відмовляючи позивачу у поверненні надміру сплачених митних платежів і податку на додану вартість, діяв не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, що свідчить про протиправність дій Волинської митниці ДФС.

При цьому, як описано вище, Волинська митниця ДФС не заперечує права позивача на отримання надмірно сплачених коштів за МД від 27.03.2018 року № UА205090/2018/022299 та від 31.10.2018 року № UА205090/2018/091209 в загальній сумі 282427,90 грн., водночас, кошти за МД від 23.10.2018 року № UА205090/2018/088882 та від 29.11.2018 року № UА205090/2018/102735 в загальній сумі 280894,98 грн., на думку відповідача, не можуть бути повернуті з зв`язку з тим, що класифікаційні рішення на товари за даними МД не приймалися, а декларантом самостійно здійснено декларування товарів у товарній підкатегорії 8705 90 80 90 УКТЗЕД (ставка мита 5%).

Колегія суддів вважає дані твердження відповідача помилковими та необґрунтованими, зважаючи на таке.

Щодо розбіжностей у коді ввезеного товару судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що класифікація позивачем товарної позиції за кодом зумовлена наявністю рішення Сумської митниці №КТ-804-2014 від 28.10.2014, яким код товару на виконання поставок по тому ж зовнішньоекономічному договору і щодо одного і того ж товару, що і у межах даної справи, змінено з НОМЕР_1 на код НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 7 ст. 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Проаналізувавши зміст наведених норм законодавства, колегія суддів вважає, що у разі визначення митним органом коду товару таке рішення є обов`язковим для митних цілей.

При цьому, колегія суддів наголошує, що рішення про визначення коду товару приймається стосовно товару, а не окремої його одиниці чи партії.

Наведені висновки узгоджуються із консультацією від 28.11.2018 року № 38508/6/99-99-19-03-03-15, наданою Державною фіскальною службою України на індивідуальне звернення ПрАТ «Волинська фондова компанія» від 30.10.2018 року № 893, подане в порядку ст. 21 Митного кодексу України, з питань митних правил в частині класифікації товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності. Докази скасування зазначеного рішення (консультації) митного органу в матеріалах справи відсутні.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений Верховним Судом у постанові від 26.02.2019 року у справі № 818/3687/15.

Таким чином, враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що ПрАТ «Волинська фондова компанія» при ввезенні на митну територію України наступних партій (одиниць) придбаного товару (обприскувачі марки PARRUDA 3030 МТ з системою GPS навігації, гідравлічним автопілотом та автоматичним контролем секцій, кліренс 1,70 м) після визначення митницею його коду в попередніх випадках було зобов`язане вказувати у МД саме код, визначений митним органом.

Також колегія суддів вважає, що такі дії позивача були зумовлені умовами ведення господарської діяльності, видами якої є, зокрема, оптова торгівля (основний) та надання в оренду сільськогосподарських машин та устаткування, в зв`язку з чим підприємству було необхідно своєчасно ввозити товари на територію України для виконання своїх зобов`язань перед контрагентами.

Крім того, враховуючи зазначене вище, зокрема, те, що Волинською митницею ДФС за результатами отриманої заяви ПрАТ «Волинська фондова компанія» не вжито будь-яких заходів та не вчинено дій, визначених наведеними вище нормативно-правовими актами, а також обов`язковою умовою для повернення надмірно сплачених сум митних платежів є ухвалення митним органом висновку про повернення надмірно сплачених сум, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність у спірному випадку підстав для зобов`язання митного органу підготувати та подати висновок про повернення позивачу надмірно сплачених митних платежів ввізного мита та податку на додану вартість за МД від 23.10.2018 року № UA205090/2018/088882 та від 29.11.2018 року № UA205090/2018/102735 до відповідного органу Державної казначейської служби України.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений Верховним Судом у постановах від 25.09.2018 року у справі № 815/322/16 та від 26.02.2019 року у справі № 818/3687/15.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року у справі № 140/1348/19 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Волинська фондова компанія» до Волинської митниці ДФС про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 15.11.2019 року