Справа № 814/1220/16
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/1220/16

Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т.О.

Місце та час укладення судового рішення « 12:57», м.Миколаїв

Повний текст судового рішення складений 17.05.2018р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенка О.В., Шевчук О.А.,

за участю секретаря судового засідання Синіговець А.В.,

представника позивача Приземного С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом колгоспу «Прометей» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

21.01.2013р. колгосп «Прометей» звернувся до суду з позовом до Баштанської міжрайонної державної податкової інспекції Миколаївської області Державної податкової служби (нині Головне управління ДФС у Миколаївській області) про скасування податкових повідомлень-рішень від 08.01.2013р. №№, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1089373грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 272343,30грн.; , яким за порушення п.152.9.1 ст.152, ст.155 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 340грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податкові повідомлення-рішення не відповідають вимогам ПК України, в редакції чинній на момент проведення перевірки, а тому вони підлягають скасуванню.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.12.2013р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014р., скасовані податкові повідомлення-рішення Баштанської міжрайонної державної податкової інспекції Миколаївської області Державної податкової служби (Березнегуватське відділення) від 08.01.2013 року №№, . Суди дійшли до висновку щодо протиправності спірних рішень з підстав того, що у податкової служби були відсутні підстави передбачені пп.78.1.1 ПК України для проведення позапланової виїзної документальної перевірки, тому колгосп «Прометей» правомірно: не допустив посадових осіб податкового органу до здійснення перевірки, що підтверджується актом про не допуск посадових осіб до проведення документальної виїзної позапланової перевірки та не надав до перевірки бухгалтерських документів. Оскільки, відповідач не був допущений до перевірки, та своєчасність, достовірність, повнота нарахування і сплата колгоспом усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів не перевірялася, тому приписи п.44.6 ст.44 ПК України застосовано відповідачем неправомірно, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.05.2016р. скасовано постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.12.2013р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014р., справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, з підстав того, що суди першої та апеляційної інстанції дійшли до необґрунтованих висновків щодо протиправності призначення та проведення податкової перевірки колгоспу, а також відсутності чіткого викладу змісту виявлених податкових правопорушень.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.05.2018р. позов задоволено частково; скасовано податкове повідомлення - рішення № від 08.01.2013р. в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 1053395грн., та 263348,80грн. штрафних санкцій. В іншій частині позову відмовлено. Суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги відповідно до висновку експерта від 22.01.2018р. №814/1220/16.

Додатковим рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.09.2018р. стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Баштанської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області на користь колгоспу «Прометей» витрати, пов`язані із проведенням експертизи в сумі 27654,65грн., сплачені платіжними дорученнями №2139 від 14.03.2017 року, №1917 від 01.12.2016 року.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції, при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та ухвалити у цій частині нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 10.12.2012р. по 14.12.2012р. Баштанською міжрайонною державною податковою інспекцією Миколаївської області Державної податкової служби (нині Головне управління ДФС у Миколаївській області), на підставі направлень від 10.12.2012р. №№329/22-100, 330/17-01 та наказу від 10.12.2012р. №748, проведено документальну позапланову виїзну перевірку колгоспу «Прометей» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2009р. по 30.09.2012р., валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2009р. по 30.09.2012р., за результатами якої складено акт перевірки №242/22/02126484.

Перевіркою встановлено, що позивачем порушено вимоги п.п.7.2.1, п.7.2, п.п.7.4.1,7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» та п.198.3. п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 ПК України, що призвело до безпідставного заниження податку на додану вартість, що перераховується сільськогосподарським підприємством з поточного рахунку на спеціальний рахунок у сумі 1071540грн., завищено податковий кредит по податку на додану вартість за період 01.10.2009 по 30.09.2012 на загальну суму 21177грн. Дані порушення призвели до заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплати до бюджету у сумі 18610грн. Встановлено порушення ст.155, п.152.9.1 ст.152 ПК України, а саме: неподання податкової декларації з податку на прибуток підприємств за ІІ півріччя 2011 та І півріччя 2012 - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) періоду. /т.1 а.с.7-32/

За результатом розгляду вищезазначеного акта перевірки, Баштанською міжрайонною державною податковою інспекцією Миколаївської області Державної податкової служби винесені податкові повідомлення-рішення від 08.01.2013р. №№, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1089373грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 272343,30грн.; , яким за порушення п.152.9.1 ст.152, ст.155 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 340грн. /т.1 а.с.6/

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Так, в ухвалі Вищого адміністративного суду від 11.05.2016р. у даній справі суд касаційної інстанції дійшов до висновку, що під час нового розгляду справи суду слід (з урахуванням обставин, установлених судовим рішенням в адміністративній справі №2а-6465/12/1470) перевірити законність призначення спірної перевірки, встановивши дату надсилання інспекцією запиту (запитів) платникові в порядку п.73.3 ст.73 ПК України, надати правову оцінку відповіді платника на цей запит (запити) на предмет повноти та вичерпності висвітлення порушених інспекцією питань; перевірити відповідність викладених в акті перевірки правопорушень фактичним обставинам справи (з`ясувавши, чи спростовуються документально зафіксовані в акті перевірки правопорушення) та на підставі встановленого прийняти правильне і обґрунтоване рішення.

Підпунктами 20.1.4, 20.1.23 п.20.1 ст.20 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) контролюючим органам надано право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені законодавчі положення кореспондуються з приписами п.73.3 ст.73 ПК України, в силу якого органи державної податкової служби мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену у запиті органу державної податкової служби, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Ненадання платником пояснень та їх документальних підтверджень на обов`язковий запит контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дня його отримання є підставою для здійснення документальної позапланової перевірки відповідно до підпункту 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Крім того, згідно пп.78.1.2. п.78.1. ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію або розрахунки, якщо їх подання передбачено законом.

Як вбачається в з матеріалів справи, підставою проведення документальної позапланової виїзної перевірки колгоспу «Прометей» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2009р. по 30.09.2012р., валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2009р. по 30.09.2012р., слугував наказ Баштанської МДПІ Миколаївської області від 10.12.2012р. №748. /т.1 а.с.8/

Так, постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.02.2013р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.07.2013р., у справі №2а-6465/12/1470 відмовлено у задоволенні позову колгоспу «Прометей» до Баштанської МДПІ Миколаївської області про скасування наказу від 10.12.2012р. №748 про призначення перевірки.

Вищезазначеним судовим рішенням встановлено, що фактично перевірка позивача була призначена з двох підстав: 1) ненадання відповіді на обов`язкові запити податкового органу; 2) ненадання податкової декларації.

Так, податковий орган неодноразово надсилав колгоспу «Прометей» запити, які були одержані 26.10.2011р., 16.02.2012р., 16.07.2012р., та були залишені колгоспом «Прометей» без належного реагування.

Крім того, іншою підставою для призначення документальної позапланової виїзної перевірки колгоспу «Прометей» наказом від 10.12.2012р. №748 став факт неподання платником податкової декларації, що відповідає підставі перевірки відповідно до підпункту 78.1.2 п.78.1 ст.78 ПК України.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи встановлення судовим рішенням, що набрало законної сили правомірності наказу Баштанської МДПІ Миколаївської області від 10.12.2012р. №748 щодо призначення документальної позапланової виїзної перевірки колгоспу «Прометей» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2009р. по 30.09.2012р., валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2009р. по 30.09.2012р., колегія суддів приходить до висновку щодо наявності у відповідача правових підстав для проведення податкової перевірки.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, суд апеляційної інстанції переглядає справу в оскаржуваній апелянтом частині задоволених судом першої інстанції позовних вимог, а саме щодо скасування податкового повідомлення - рішення № від 08.01.2013р. в частині грошового зобов`язання в сумі 1053395грн. та штрафних санкцій в сумі 263348,80грн.

Відповідно до п.п.7.2.1. п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платник податку зобов`язаний надати покупцю податкову накладну, що містить зазначені окремими рядками: а) порядковий номер податкової накладної; б) дату виписування податкової накладної; в) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об`єм); є) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача; ж) ціну поставки без врахування податку; з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Відповідно до п.201.1. ст.201 Податкового кодексу України (надалі ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану

вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові

фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням

податку; и) вид цивільно-правового договору.

Відповідно до п.п.7.4.1. п.7.4. ст. Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на

такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх

імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні

капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За правилами п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, право віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій придбання або виготовлення товарів (у т.ч. в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг протягом такого звітного періоду у зв`яжу придбанням або виготовленням товарів (у т.ч. при їх імпорті) та послуг з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської, платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтвердженими митними деклараціями, іншими документами.

Пунктами 200.1, 200.2 ст.200 ПК України встановлено, що сума податку, що сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та суму податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п.200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Як слідує з п. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємствами. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

У відповідності до ст.9 вищезазначеного Закону, підставою для бухгалтерського господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документу, дату і місце складання, підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійснені господарської операції.

Отже, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію, підтверджує факт її здійснення та має обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати осіб, які безпосередньо брали участь у здійсненні цієї господарської операції.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм, колегія суддів вважає, що для підтвердження податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені у разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, то відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Тобто, податковий кредит для визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають господарську операцію, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Податковим органом встановлено порушення колгоспом «Прометей» п.п.7.2.1, п.7.2, п.п.7.4.1,7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» та п.198.3. п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 ПК України, що призвело до безпідставного заниження податку на додану вартість, що перераховується сільськогосподарським підприємством з поточного рахунку на спеціальний рахунок у сумі 1071540грн., а саме 2011р. на суму 753394грн.; 2012р. на суму 437719грн. /т.1 а.с.31/

Відповідно до п.п.85.2.-85.6. ст.85 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При цьому великий платник податків зобов`язаний також надати в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб копії документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів (якщо такі документи створюються ним в електронній формі), не пізніше робочого дня, наступного за днем початку документальної виїзної планової, позапланової перевірки, документальної невиїзної перевірки.

Для платників податків, які відповідно до цього пункту зобов`язані надавати інформацію в електронній формі, загальний формат та порядок подачі такої інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. У разі не встановлення електронного формату та порядку надання такої інформації платник податків звільняється від обов`язку подання її в електронній формі.

Документи, що містять комерційну таємницю або є конфіденційними, передаються окремо із зазначенням посадової(службової) особи, що їх отримала. Передача таких документів для їх огляду, вивчення і їх повернення оформляються актом у довільній

формі, який підписують посадова (службова) особа органу державної податкової служби та платник податків (його представник).

При проведенні перевірок посадові особи органу державної податкової служби мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів (обов`язкових платежів), порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Забороняється вилучення оригіналів первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів за винятком випадків, передбачених кримінально-процесуальним законом.

У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади,

прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою органу державної податкової служби та платником податків або його

законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Актом перевірки від 21.12.2012р. №242/22/02126484 встановлено, що інформацію та документи про проведені колгоспом «Прометей» інвентаризації його основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, до перевірки не надано, чим порушено п.85.2. ст.85 ПК України.

Під час проведення перевірки, Березнегуватським відділенням Баштанської МДПІ складено акт про ненадання будь-яких документів, що належать до предмета перевірки від 12.12.2012р. №233/22/02126484 та акт відмови від підпису про отримання переліку документів необхідних для проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 12.12.2012р. №234/22/02126484. /т.1 а.с.10/

Вимогами п.44.6 ст.44 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення відповідних правовідносин) передбачено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абз.2 п.44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи буди відсутні у такого платника податків на час складання такої звітності.

Зважаючи на вимоги п.44.6 ст.44 ПК України та відмову позивача у наданні до перевірки необхідних документів, колегія суддів приходить до висновку щодо їх відсутності на момент проведення податкової перевірки.

Як вбачається з висновку №1284/1285 судової економічної експертизи, проведеної згідно ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.10.2016р., за результатами проведених досліджень наданих документів судовий експерт встановив, що в акті Баштанської міжрайонної державної податкової інспекції Миколаївської області №242/22/02126484 від 21.12.2012р., заниження сум податку на додану вартість, що перераховуються сільськогосподарським підприємством з поточного рахунку на спеціалізований рахунок, за період з 01.10.2009р. по 30.09.2012р. підтверджується не у сумі 1071540грн., а у сумі 35978грн., а саме: 2011р. -151564грн., 2012р. (-115586)грн. /т.2 а.с.2-15/

Відповідно до ст.108 КАС України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

Вимогами ст.90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Так, згідно вищезазначеного висновку при проведенні судово-економічної експертизи судовим експертом досліджено копію акту від 21.12.2012р. №242/22/02126484 про результати документальної позапланової перевірки колгоспу «Прометей» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2009р. по 30.09.2012р.; копії реєстраційних документів колгоспу «Прометей»; податкові декларації з податку на додану вартість за 2009-2012р., податкові накладні за 2009-2011р., реєстри отриманих та виданих податкових накладних за 2009-2010р., реєстри бухгалтерського обліку та первинні документи по рахунку 361 за 2009 та 2012 роки; реєстри бухгалтерського обліку та первинні документи по рахунку 372 за 2009 рік, за період листопад-грудень 2011 року, за період січень-травень та серпень-грудень 2012 року; інші матеріали справи.

Досліджені матеріали справи та бухгалтерські документи помічені штампом «Об`єкт дослідження МВ ОНДІСЕ».

Разом з тим, наявні бухгалтерські документи, які містяться в матеріалах даної справи, штампом «Об`єкт дослідження МВ ОНДІСЕ» помічені лише акт від 21.12.2012р. №242/22/02126484 про результати документальної позапланової перевірки колгоспу «Прометей» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2009р. по 30.09.2012р. /т.1 а.с.7-32/

В матеріалах справи взагалі відсутні: копії реєстраційних документів колгоспу «Прометей»; податкові декларації з податку на додану вартість за 2009-2012р., податкові накладні за 2009-2011р., реєстри отриманих та виданих податкових накладних за 2009-2010р., реєстри бухгалтерського обліку та первинні документи по рахунку 361 за 2009 та 2012 роки; реєстри бухгалтерського обліку та первинні документи по рахунку 372 за 2009 рік, за період листопад-грудень 2011 року, за період січень-травень та серпень-грудень 2012 року; інші матеріали справи, засвідчені штампом «Об`єкт дослідження МВ ОНДІСЕ», що б свідчило про їх дійсне дослідження під час проведення експертизи, та надало можливість суду перевірити висновки та дослідження згідно наданих експерту бухгалтерських документів.

При цьому, висновок експерта від 22.01.2018р. №1284/1285 не містить будь-яких посилань на том та аркуш справи щодо конкретної бухгалтерської, первинної документації колгоспу «Прометей», яка перебувала на дослідженні у експерта по кожному з встановлених порушень податкового законодавства, та на підставі яких експерт дійшов до висновку про необґрунтованість доводів акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки колгоспу. /т.2 а.с.2-37/

Таким чином, матеріали даної справи взагалі не містять доказів на спростування чітко встановлених актом податкової перевірки порушень позивачем вимог п.п.7.2.1, п.7.2, п.п.7.4.1,7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» та п.198.3. п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 ПК України, що призвело до безпідставного заниження податку на додану вартість, що перераховується сільськогосподарським підприємством з поточного рахунку на спеціальний рахунок у сумі 1071540грн., завищено податковий кредит по податку на додану вартість за період 01.10.2009 по 30.09.2012 на загальну суму 21177грн., які призвели до заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплати до бюджету у сумі 18610грн. Порушення ст.155, п.152.9.1 ст.152 ПК України, а саме: неподання податкової декларації з податку на прибуток підприємств за ІІ півріччя 2011 та І півріччя 2012 - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) періоду.

Отже, повна відсутність в матеріалах справи первинних, бухгалтерських документів на підставі яких здійснювалася судова економічна експертиза, та відмова позивача надати податковій в ході проведення податкової перевірки будь-які бухгалтерські документи, позбавляє суд прийняти рішення на користь колгоспу «Прометей».

Згідно ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Однак, позивачем не доведено суду тих обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, та як наслідок неправильно застосовано норми матеріального, тому рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає скасуванню.

Відповідно ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Частиною 1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.2 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку щодо необхідності скасування додаткового рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.09.2018р., яким стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Баштанської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області на користь Колгоспу «Прометей» витрати, пов`язані із проведенням експертизи в сумі 27654,65грн., сплачені колгоспом «Прометей» платіжними дорученнями №2139 від 14.03.2017 року, №1917 від 01.12.2016 року.

Керуючись ст.ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області задовольнити, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року та додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову колгоспу «Прометей» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 18.11.2019р.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Єщенко О.В. Шевчук О.А.