Справа № 240/11697/19
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 листопада 2019 року м. Житомир

справа № 240/11697/19

категорія 109040000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши в письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: м.Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Житомирській області - головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель в Андрушівському, Бердичівському, Любарському, Ружинському, Чуднівському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Захлібного Віктора Андрійовича про визнання дій протиправними та скасування припису, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати припис №578-ДК/0355Пр/03/01/-19 від 01.11.2019;

- визнати протиправними дії суб"єкта владних повноважень, а саме державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Житомирській області - головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель в Андрушівському, Бердичівському, Любарському, Ружинському, Чуднівському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Захлібного Віктора Андрійовича.

Одночасно із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову від 15.11.2019 (за вх.№26794/19) у якій просить вжити заходи забезпечення позову до набрання законної сили судовим рішенням шляхом зупинення дії припису №578-ДК/0355Пр/03/01/-19 від 01.11.2019.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що необхідність забезпечення позову обумовлена тим, що припис №578-ДК/0355Пр/03/01/-19 від 01.11.2019 містить вимогу про припинення використання земельної ділянки, оформлення належним чином права власності, права користування (оренди) на земельну ділянку за кадастровим номером :01:008: 0005 . Проте на вказаній земельній ділянці розміщені об"єкти нерухомого майна, тому припинення її використання можливе лише за умови їх знищення (демонтажу). Зазначає, що всі необхідні дії щодо оформлення належним чином права користування (оренди) цією земельною ділянкою вже вчинені.

Також вказує, що невжиття заходів забезпечення позову у подальшому значно ускладнить виконання рішення суду, адже у випадку вирішення спору на його користь, поновити його права в частині відновлення нерухомого майна та відновлення його прав після притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.185-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, буде неможливо.

Зазначені вище наслідки неможливо буде компенсувати та відновити попередній стан речей, в той час як зупинення дії припису №578-ДК/0355Пр/03/01/-19 від 01.11.2019 від 01.11.2019 до моменту винесення рішення у справі, не тягне за собою жодних негативних наслідків, оскільки він може бути безперешкодно виконаний після набрання рішенням законної сили. Тому позивач вважає, що забезпечення дії припису шляхом зупинення дії оскаржуваного припису є нагальною потребою.

Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент звернення заявника до суду, далі - КАС України) передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб

За змістом приписів частин 1, 4, 5 та 6 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно будь-якої із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Відтак, під час вирішення питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Законодавець встановив наступні підстави для винесення ухвали про забезпечення позову у справі: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

Із аналізу наведених норм випливає, що забезпечення адміністративного позову можливе виключно за наявності вищевказаних обставин, які підлягають доведенню позивачем та встановленню судом у разі вжиття таких заходів.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати свою заяву і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді заяви про забезпечення доказів покладається виключно на заявника.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9 та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 №2, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Також суд звертає увагу на те, що вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами, застосований судом захід забезпечення позову має відповідати вимогам, на забезпечення яких він вживається.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Зміст позовної заяви свідчить, що предметом позову є правомірність винесення припису №578-ДК/0355Пр/03/01/-19 від 01.11.2019 та дії суб"єкта владних повноважень, а саме державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель у Житомирській області Захлібного Віктора Андрійовича щодо встановлення порушення позивачем вимог земельного законодавства.

Суд наголошує, що відповідно до приписів чинного законодавства, у випадку звернення з вимогою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою вимогою. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У контексті наведеного суд зазначає, що позивачем у заяві про забезпечення позову не доведено та документально не підтверджено обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі, оскільки позивачу приписано припинити використання земельної ділянки, а не демонтувати (знести) об"єкти нерухомого майна, які на ній розміщені.

Також до заяви не було додано доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Сама лише незгода позивача із діями, бездіяльністю чи рішенням суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання їх протиправними не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Суд зазначає, що висновки щодо очевидності ознак протиправності припису №578-ДК/0355Пр/03/01/-19 від 01.11.2019, можуть бути зроблені лише на підставі дослідження поданих сторонами доказів під час судового розгляду конкретної справи. Тому суд дійшов до висновку, що наведені заявником доводи та надані докази не є достатніми для висновку про очевидність протиправності оскаржуваного припису №578-ДК/0355Пр/03/01/-19 від 01.11.2019.

Задоволення вимог даної заяви, на думку суду, призведе до фактичного вирішення справи по суті позовних вимог, що є недопустимим.

Зважаючи на викладене, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову та задоволення заяви позивача.

Відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 243, 248, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

ухвалив:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Житомирській області - головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель в Андрушівському, Бердичівському, Любарському, Ружинському, Чуднівському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Захлібного Віктора Андрійовича, - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

3. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Горовенко