Справа № 813/5633/15
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

07 листопада 2019 року

Київ

справа №813/5633/15

адміністративне провадження №К/9901/28881/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., секретар судового засідання - Титенко М.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуЛичаківської ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області
на постановуЛьвівського окружного адміністративного суду від 10.12.2015 (суддя: Брильовський Р.М.)
та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2016 (колегія суддів: Матковська З.М., Затолочний В.С., Каралюс В.М.)
у справі № 813/5633/15 (876/235/16)
за позовомЛьвівського міського комунального підприємства "Львівводоканал"
доДПІ у Личаківському районі міста Львова ГУ ДФС у Львівській області
провизнання частково недійсним податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Львівське міське комунальне підприємство "Львівводоканал" звернулося з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання частково недійсним податкового повідомлення-рішення від 25.08.2015 № в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 22828040,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ревізорами Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області зроблено неправильний висновок про необхідність включення ЛМКП «Львівводоканал» при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток до складу собівартості понаднормативних втрат води за 2014 рік на суму 22 828 040,00 грн., оскільки позивач відніс до складу витрат тільки фактично понесені витрати, які відповідають ІТНВПВ, що передбачено тарифами на виробництво послуг з централізованого водопостачання та водовідведення та Податковим кодексом України. Податковим органом при прийнятті податкового повідомлення-рішення не враховано вимоги п. 140.3, ст. 140, розділу III Податкового кодексу України, наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №205 від 15.11.2004р. «Про затвердження Порядку розроблення та затвердження технологічних нормативів використання питної води» та наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №179 від 25.06.2014р. „Про затвердження Порядку розроблення та затвердження технологічних нормативів використання питної води підприємствами, які надають послуги з централізованого водопостачання та/або водовідведення".

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 10.12.2015 у даній справі, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2016, позовні вимоги задоволено повністю.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з чим погодився суд апеляційної інстанції, виходив з необґрунтованості висновків відповідача про порушення позивачем вимог податкового законодавства, оскільки ЛМКП «Львівводоканал» здійснювало розрахунок об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2014 рік з дотриманням вимог Податкового кодексу України.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В письмовому запереченні на касаційну скаргу позивач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення судів залишити без змін.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про обґрунтованість позовних вимог та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що з 16.06.2015 по 14.07.2015 ДПІ у Личаківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області було проведено планову виїзну перевірку ЛМКП Львівводоканал» з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.04.2013 по 31.12.2014, за результатами якої 04.08.2015 складено акт №247/22-01/03348471 про порушення ЛМКП «Львівводоканал» пп. 14.1.27. п14.1 ст. 14, п.44.1.ст.44, пп. 138.1.1 п.138.1, пп.138.2., п. 138.4. ст.138, пп. 139.1.9 п. 139.1. ст. 139 Податкового кодексу України.

На підставі складеного акта відповідачем 25.08.2015 прийнято податкове повідомлення- рішення №, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 23 343 072,00 грн.

Відповідно до п.22.1. ст.22 ПК України об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Відповідно до пп.14.1.27. п.14.1. статті 14 ПК України витрати-сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно із п.138.1. ст.138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4., 138.6-138.9., підпунктами 138.10.2. - 138.10.4. пункту 138.10., пунктом 138.11. ст.138: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5., підпунктами 138.10.5., 138.10.6. пункту 138.10., пунктами 138.11., 138.12. ст.138, пунктом 140.1. статті 140 і статтею 141 ПК України; крім витрат, визначених у пунктах 138.3. цієї ст.138 та у статті 139 ПК України.

Підпунктом 139.1.9 ст.139 ПК України передбачено, що до складу витрат не включаються витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 140.3 ст. 140, розділу III Податкового кодексу України до витрат не включається сума фактичних втрат товарів, крім втрат у межах норм природного убутку чи технічних (виробничих втрат) та витрат із розбалансування природного газу в газорозподільних мережах, що не перевищують розмір, визначений Кабінетом Міністрів України, або іншим органом, визначеним законодавством України.

Для підприємств водопровідно-каналізаційного господарства України норми технічних (виробничих) втрат питної води регулюються шляхом затвердження індивідуальних технологічних нормативів використання питної води (ІТНВПВ) відповідно до наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 15.11.2004 №205 «Про затвердження Порядку розроблення та затвердження технологічних нормативів використання питної води» та наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25.06.2014 №179 «Про затвердження Порядку розроблення та затвердження технологічних нормативів використання питної води підприємствами, які надають послуги з централізованого водопостачання та/або водовідведення».

Індивідуальний технологічний норматив використання питної води для ЛМКП «Львівводоканал» погоджений з Державним управлінням охорони навколишнього середовища у Львівській області, Національним агентством України з питань забезпечення ефективного використання енергетичних ресурсів та затверджений рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 08.07.2011р. №670 «Про затвердження індивідуального технологічного нормативу використання питної води для ЛМКП «Львівводоканал» і складає на рівні 31,488% до поданої питної води.

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що сума фактичних витрат питної води в межах 31,488% включалися ЛМКП «Львівводоканал» при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток, а витрати понад 31,488% (які у 2014 році становили 61 919 943,00 грн.) при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток не враховувались.

Позивач при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток, відніс до складу витрат лише фактично понесені витрати, які відповідають ІТНВПВ, що передбачено тарифами на виробництво послуг з централізованого водопостачання та водовідведення і Податковим кодексом України.

Таким чином, позивач правомірно, відповідно до вимог чинного податкового законодавства, у податковій Декларації вказав витрати, що включаються у витрати при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 193994196,00 грн.

Окрім того, суд зауважує, що обов`язок доведення правомірності прийнятого рішення покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову (ч.2 ст. 77 КАС України). Судами всіх інстанцій витребовувався у відповідача розрахунок суми нарахованих грошових зобов`язань згідно спірного податкового повідомлення-рішення, який не надано. Окрім того, письмові заперечення, доводи апеляційної та касаційної скарг є ідентичними та ретельно перевірені судами. Втім, інших доводів щодо порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права не зазначено.

Враховуючи вищенаведене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, про те, що спірні податкові повідомлення-рішення є такими, що не ґрунтуються на нормах закону, а тому вони підлягають скасуванню.

Суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 344, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Личаківської ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10.12.2015 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2016 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко

І.А. Васильєва

С.С. Пасічник ,

Судді Верховного Суду