Справа № 420/6075/19
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6075/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Аракелян М.М.

Розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни (адреса: вул. Окіпної Раїси, 4А, офіс №35Б, м. Київ, 02002), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (; адреса: вул. Січових стрільців,37-41, м. Київ, 04053) про визнання протиправними та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни, у якому позивачка просила суд:

визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни від 06.05.2019 року про відкриття виконавчого провадження №59023922 з примусового виконання виконавчого напису №582 від 25.04.2019 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Інною Леонтієвною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 11676,31 грн.;

визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни від 06.05.2019 року про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 1167,63 грн., прийнятої в рамках виконавчого провадження №59023922 з примусового виконання виконавчого напису №582 від 25.04.2019 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Інною Леонтієвною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 11676,31 грн.;

визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни від 23.05.2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, прийнятої в рамках виконавчого провадження №59023922 з примусового виконання виконавчого напису №582 від 25.04.2019 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Інною Леонтієвною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 11676,31 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа №420/6075/19 15.10.2019 року о 15:29:54 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21.10.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України, та встановлено строк для усунення недоліків шляхом надання уточненої позовної заяви із зазначенням власного реєстраційного номеру облікової картки платника податків та реєстраційного номеру облікової картки платника податків відповідача, доказів сплати недоплаченого судового збору у розмірі 768,40 грн., а також надання належним чином засвідчених копій письмових доказів, доданих до позовної заяви, у відповідності до кількості учасників справи.

25.10.2019 року за вх..№39567/19 від позивачки надійшла заява на виконання ухвали суду разом із уточненою позовною заявою та квитанцією про сплату судового збору, чим усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду окремих категорій термінових справ, витребувано матеріали виконавчого провадження №59023922, призначено судове засідання на 13.11.2019 року.

У судове засідання 13.11.2019 року сторони не з`явились, про дату, час та місце судового засідання сповіщені належним чином та своєчасно. 13.11.2019 року за вх.№ЕП/8780/19 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

Згідно ч.1 ст.205 КАСУ неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч.9 ст.205 КАСУ якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, судом було прийнято рішення про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

В обґрунтування позову позивачка зазначає, що 10.10.2019 року вона отримала постанову від 23.05.2019 року про звернення стягнення на її заробітну плату в рамках виконавчого провадження №59023922. Після ознайомлення із матеріалами вказаного виконавчого провадження позивачкою була встановлена наявність постанови про відкриття виконавчого провадження та про стягнення основної винагороди. Позивачка вважає вказані постанови такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, протиправними, а тому просить суд їх скасувати. Аргументуючи заявлену позицію позивачка вказує, що оскаржувані постанови прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема п. 1 ч. 2 ст. 18, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 2 ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», а саме поза межами наданих відповідачу повноважень, поза межами свого виконавчого округу, не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи і не за місцем знаходження його майна. На підставі викладеного, просить суд задовольнити позовні вимоги та скасувати оскаржувані постанови.

08.11.2019 року за вх.№ЕП/8657/19 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Не погоджуючись із заявленими вимогами відповідач вказує, що на примусовому виконанні перебуває виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Інни Леоніївни за №582 від 25.04.2019 про стягнення з ОСОБА_1 коштів в сумі 10976,31 грн. Вказує, що стягувачем було надано заяву про примусове виконання рішення із зазначенням місця знаходження майна боржника (грошових коштів) - карткового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого у ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37/41. Тобто, позивачка є власником карткового рахунку № НОМЕР_1 та наявних на цьому рахунку грошових коштів. Відповідно, в даному випадку порушення Закону України «Про виконавче провадження» відсутнє, оскільки майно боржника (грошові кошти) перебуває у м. Києві, а відповідно до статті 24 цього Закону приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Дана позиція також підтверджується Листом - роз`ясненням Міністерства юстиції України № 23123/16620-33-18/20.5.1 від 11.06.2018 та Постановою Верховного Суду № 905/3542/15 від 10.09.2018. На підставі викладеного вважає, що приватним виконавцем дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Від третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» жодних пояснень до суду не надходило.

Розглянувши наявні матеріали, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

25.04.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» звернулось до Приватного виконавця Юхименко Ольги Леонідівни із заявою про примусове виконання виконавчого напису №582 від 25.04.2019 року (а.с.142-143).

06.05.2019 року за №59023922 відповідачем винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження у справі (а.с.157-158).

Цього ж дня відповідачем було прийнято постанову №59023922 про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 1167,63 грн. (а.с.161-162).

23.05.2019 року відповідачем прийнято постанову №59023922 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на ОСОБА_1 , що отримує дохід від Комунального підприємства «Балтакомунсервіс» (а.с.169-170) та постанову №59023922 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на ОСОБА_1 , що отримує дохід від Комунальної установи «Балта-Благоустрій» Балтської міської ради Одеської області (а.с.172-173).

11.10.2019 року за №22483 позивачка звернулась до приватного виконавця із заявою про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження №59023922 (а.с.177).

Вважаючи оскаржувані постанови протиправними позивачка звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом.

05.10.2016 набрав чинності Закон України №1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» (далі - Закон України №1404-VIII), відповідно до ст.1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються зокрема виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Згідно з п.4 ч.2 ст. 23 вказаного Закону, у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України від 02.06.2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ (ч. 2 цієї ж статті).

Судом встановлено, що виконавчим округом приватного виконавця Юхименко Ольги Леонідівни визначено місто Київ.

За приписами ч. 2 ст. 24 Закону № 1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно наявної у матеріалах справи копії паспорту позивачки ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.47). Аналогічні відомості визначені і в матеріалах виконавчого провадження №59023922.

Також, в матеріалах адміністративної справи містяться запити, які робились приватним виконавцем в ході проведення виконавчих дій для з`ясування джерел доходу позивача, з яких вбачається, що наявності у позивача доходів та майна на території міста Києва не встановлено (а.с.165-167).

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для прийняття приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження про стягнення коштів з фізичної особи та звернення стягнення на доходи, яка фактично проживає та зареєстрована у м. Балта Одеської області.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що приймаючи рішення про відкриття виконавчого провадження, відповідач керувався тим, що кошти позивача, які знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого у ТОВ «Фінансова компанія «СітіФінанс», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37/41, а тому під час прийняття виконавчого документа до виконання про стягнення зі ОСОБА_1 коштів, приватним виконавцем не було порушено вимог статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

З приводу вказаної позиції суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1.27 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Згідно зі статтею 3 даного Закону кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Статтею 7 вказаного Закону передбачено, що банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки.

Так, п.7.1.2 ст.7 Закону №2346-ІІІ визначено, що поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Отже за змістом чинного законодавства, картковий рахунок - це банківський поточний картковий рахунок Клієнта, який відкривається на договірній основі для обліку грошових коштів Клієнта та здійснення розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України. По картковому рахунку проводиться облік операцій за платіжними картками Клієнта.

Згідно ст.179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст.190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Згідно ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Отже кошти, що обліковуються на банківському рахунку боржника фізичної особи, не є майном (річчю) у розумінні цивільного законодавства, оскільки існують виключно у безготівковій формі (у формі записів на рахунках у банку).

Тим більше не є майном картковий рахунок, відкритий на ім`я позивачки, до місцезнаходження якого можливо застосувати положення ч.2 ст.24 Закону при вирішенні питання прийняття приватним виконавцем до виконання виконавчих документів.

Пунктами 3.1, 3.2 ст. 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 №2346-ІІІ (зі змінами) встановлено, що кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках). Грошові знаки випускаються у формі банкнот і монет, що мають зазначену на них номінальну вартість.

Поняття «картковий рахунок» було передбачено Постановою Національного банку України від 19.10.2005 «Про затвердження Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням» №137, яке втратило чинність на підставі Постанови НБУ від 30.04.2010 №223.

При цьому жодним нормативно-правовим актом не передбачено, що «картковий рахунок» є майном в розумінні ст. 190 ЦК України. Так само, не передбачено й визначення місцезнаходження «карткового рахунку» за місцем знаходження будь-якого банку.

Згідно з довідкою ТОВ «Сіті Фінанс» від 22.04.2019 вих. №143/ДР/19 для обліку поточної заборгованості відкрито рахунок №5663 від 09.08.2018 року в валюті гривня в ТОВ «Сіті Фінанс», що розташоване м. Київ, вул. Січових Стрільців,37/41. При цьому довідка не містить інформацію щодо наявності на вказаному рахунку коштів, які належать ОСОБА_1

Більш того, вказаний рахунок є рахунком, на який мають надходити кошти для погашення кредитної заборгованості, тобто такі кошти не можуть вважатися майном особи.

Посилання відповідача на постанову ВС у складі Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі № 905/3542/15 суд дослідивши відхиляє, оскільки правовідносини у справах не є подібними. Так, у справі № 905/3542/15 йшла мова про правомірність дій приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження з виконання ухвали суду про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти, що належать відповідачу та підлягають до сплати позивачу і знаходяться на будь-яких рахунках відкритих у будь-яких фінансових установах, в тому числі, на поточному рахунку № НОМЕР_2 у позивача (місцезнаходження Банку: 01004, м. Київ, бульвар Т.Шевченко/вул. Пушкінська, 8/26), та які будуть виявлені в ході виконавчого провадження при виконанні ухвали суду про забезпечення позову в межах розміру позовних вимог у сумі 3757486,60 доларів США, за виключенням грошових коштів, що призначені на виплату заробітної плати та здійснення нарахувань на заробітну плату працівникам відповідача. У справі що розглядається обставини є зовсім іншими. А відтак, суд не може застосувати висновки Верховного Суду до правової оцінки обставин розглядуваної справи.

Враховуючи встановлені обставини, суд зазначає, що відповідач протиправно, всупереч чинного законодавства України прийняв до виконання виконавчий документ з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців за наявності достовірної інформації про місце проживання та перебування боржника (позивача) в іншому виконавчому окрузі, чим порушено права позивачки.

Як наслідок, постанова про відкриття виконавчого провадження №59023922 винесена всупереч вимог ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», що, на переконання суду, є підставою для визнання протиправною та скасування не лише постанови про відкриття провадження, а є свідченням неправомірності всіх подальших рішень приватного виконавця у рамках зазначеного провадження. У розумінні норм чинного законодавства відповідач у даній справі не мала повноважень вчинювати дії стосовно позивачки з примусового виконання виконавчого напису №582 від 25.04.2019 року, а тому скасуванню підлягають також постанова про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 1167,63 грн. від 06.05.2019 року та постанова від 23.05.2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі встановлених судом обставин, за результатом оцінки наявних письмових доказів суд дійшов висновку про задоволення позову.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 2305,20 грн. (а.с.5-7), отже на підставі ст.139 КАС України суд дійшов висновку про стягнення з Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни (адреса: вул. Окіпної Раїси, 4А, офіс №35Б, м. Київ, 02002) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) суми сплаченого судового збору у розмірі 2305 (дві тисячі триста п`ять) грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 287, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни (адреса: вул. Окіпної Раїси, 4А, офіс №35Б, м. Київ, 02002), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (; адреса: вул. Січових стрільців,37-41, м. Київ, 04053) про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни від 06.05.2019 року про відкриття виконавчого провадження №59023922 з примусового виконання виконавчого напису №582 від 25.04.2019 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Інною Леонтієвною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 11676,31 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни від 06.05.2019 року про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 1167,63 грн., прийнятої в рамках виконавчого провадження №59023922 з примусового виконання виконавчого напису №582 від 25.04.2019 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Інною Леонтієвною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 11676,31 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни від 23.05.2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, прийнятої в рамках виконавчого провадження №59023922 з примусового виконання виконавчого напису №582 від 25.04.2019 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Інною Леонтієвною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 11676,31 грн.

Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни (адреса: вул. Окіпної Раїси, 4А, офіс №35Б, м. Київ, 02002) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 2305 (дві тисячі триста п`ять) грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 287,293 КАС України (10 днів з дня проголошення).

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян

.