Справа № 404/2434/19(2-а/404/143/19)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 404/2434/19(2-а/404/143/19)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспектора роти №3 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Барановського Владислава Ігоровича на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 вересня 2019 року в адміністративній справі №404/2434/19 (2-а/404/143/19) (головуючий суддя першої інстанції Бершадська О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Барановського Владислава Ігоровича, (третя особа - Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 05.04.2019 року звернувся до Кіровського районного суду м.Кіровограда з позовом до Інспектора роти №3 УПП в Хмельницькій області ДПП лейтенанта поліції Барановського В.І., (третя особа -Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ №1028566 від 30 березня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 23 вересня 2019 року позов задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 30 березня 2019 року серії ЕАВ №1028566 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, якою просив рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом помилково застосовані норми матеріального права, а також неповно з`ясовані обставини справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що постановою про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1028566 від 30.03.2019 року, винесеною Інспектором роти №3 УПП в Хмельницькій області ДПП лейтенантом поліції Барановським В.І., накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за порушення вимог п.12.4 ПДР.

Відповідно до вказаної постанови, позивач 30 березня 2019 року о 13:46:12 хв., керуючи транспортним засобом Lexus LS 460 L, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався в населеному пункті зі швидкістю 80 км/год, порушивши встановлений ліміт швидкості на 30 км/год, (швидкість вимірювалась приладом TRU CAM LTI 20/20 (серійний номер ТС000691) чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху (а.с.4).

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 , оскаржив її до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що згідно наданого відповідачем відеозапису з місця адміністративного правопорушення від 30.03.2019 року, не вбачається факту порушення позивачем п.12.4 ПДР, оскільки не можна прослідкувати де знаходиться автомобіль позивача, відсутня прив`язка до місцевості, зокрема, що це населений пункт. Крім того, дата та час порушення зафіксовані на відео та фото « 30.03.2019 року, 14:42:50» не відповідають даним, зазначеним в оскаржуваній постанові « 30.03.2019 13:45:12».

Також суд зазначив, що з даного відеозапису та матеріалів справи взагалі не вбачається, що інспектором дотримана процедура притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

При вирішенні справи суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Як зазначалось вище, згідно оскаржуваної постанови позивач, в порушення п.п. 12.4 Правил дорожнього руху, 30.03.2019 року о 13:46:12 хв., керуючи транспортним засобом Lexus LS 460 L, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в населеному пункті зі швидкістю 80 км/год, порушивши встановлений ліміт швидкості на 30 км/год, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.п.12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Обгрунтовуючи правомірність своїх дій та рішень, відповідач надав фото з приладу TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000691), на якому зафіксовано транспортний засіб Lexus LS 460 L, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач зі швидкістю 80 км/год.

Вказаний відеозапис, на думку апелянта, підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Проте, з приводу допустимості вказаного відеозапису, як належного доказу, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно зі статтею 74 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вона не містить відомостей про здійснення відеозапису правопорушення, або фотографування, та наявність такого відеозапису чи фотознімку взагалі, що є порушенням вимог статті 283 КУпАП щодо змісту постанови.

Отже, в силу зазначених вище положень статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України відеозапис з камери поліцейського є неналежним доказом у даній справі, а тому колегія суддів не враховує вказаний доказ під час розгляду апеляційної скарги.

Інші докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення відповідачем судам першої та апеляційної інстанцій не надано.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, покладається на відповідача.

Таким чином, оскільки встановлених законом доказів вини позивача у вчиненні правопорушення відповідачем не надано, колегія суддів дійшла висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, що в свою чергу свідчить про протиправність накладення на позивача адміністративного стягнення.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог щодо скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття справи.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 272, 286, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Інспектора роти №3 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Барановського Владислава Ігоровича на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 вересня 2019 року в адміністративній справі № 404/2434/19 (2-а/404/143/19) залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 вересня 2019 року в адміністративній справі № 404/2434/19 (2-а/404/143/19) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак