Справа № 0740/861/18
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 листопада 2019 року

Київ

справа №0740/861/18

адміністративне провадження №К/9901/30469/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Чиркіна С.М.,

суддів: Саприкіної І.В., Шарапи В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Управління Держпраці у Закарпатській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2019 у справі № 0740/861/18 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

У 2018 році фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Закарпатській області (далі - відповідача), в якому просив визнати незаконним дії відповідача стосовно проведення інспекційного відвідування від 22.06.2018, визнати протиправною та скасувати постанову про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами від 10.07.2018 № ЗК 276/221/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-121 на позивача у розмірі 111 690,00 грн.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2019 апеляційну скаргу позивача задоволено частково:

- рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 скасовано та постановлено нове рішення, яким позов задоволено частково:

- визнано протиправною та скасовано постанову відповідача про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 10.07.2018 № ЗК276/221АВ/П/ПТ-ТД-ФС-121.

- в решті позову відмовлено.

04.11.2019 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача, надіслана 29.10.2019, у якій скаржник просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2019 і залишити в силі рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.05.2019.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд встановив, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, з огляду на таке.

За приписами частини двадцятої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно з пунктом 6 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, віднесено до категорії справ незначної складності.

Станом на 01.01.2019 встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1921,00 грн.

Предметом оскарження у даній справі є постанова від 10.07.2018 № ЗК276/221АВ/П/ПТ-ТД-ФС-121 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, якою за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509, та на підставі абзацу 2 частини другої статті 265 Кодексу Законів про працю (КЗпП України) накладено на позивача штраф у розмірі 111 690,00 грн. Зазначена у постанові сума не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, в контексті вимог частини двадцятої статті 4, пункту 6 частини шостої статті 12 та статті 262 КАС України справа відноситься до справ незначної складності.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на положення підпункту "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України є необґрунтованими, оскільки ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її. Крім того, колегія суддів відхиляє посилання скаржника на існування обставин, визначених підпунктом "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки такі посилання мають загальний характер та притаманні кожній аналогічній справі, тому не можуть бути прийняті, як такі, що мають виняткове значення.

Інші обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, у касаційній скарзі відсутні.

Таким чином, касаційною скаргою оскаржується судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що оскаржуване судове рішення прийнято у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткові обставини відсутні, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Цей висновок відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), враховуючи особливий характер функції Верховного Суду як суду касаційної інстанції, Суд може визнати, що процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення від 19.12.1997 у справі "Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії").

Отже, колегія суддів дійшла до висновку, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління Держпраці у Закарпатській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2019 у справі № 0740/861/18 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови.

Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С. М. Чиркін

Судді: І.В. Саприкіна

В.М. Шарапа