Справа № 580/2666/19
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року справа № 580/2666/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність, оформлену листом від 26.06.2019 №2301/0/95-19 щодо ненадання позивачу дозволу на розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0221 орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути клопотання позивача №ЗВ-019 від 25.05.2019 про розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0221 орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області та прийняти обгрунтоване рішення в межах повноважень та у спосіб, що встановлені законами України.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 25.05.2019 звернувся до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га (кадастровий номер :02:001:0221), розташованої в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області для ведення особистого селянського господарства. Проте, відповідач листом №2301/0/95-19 від 25.06.2019 відмовив позивачу у наданні такого дозволу з тих підстав, що відсутня інформація Добрянської сільської ради щодо можливості надання позивачу дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначена земельна ділянка може бути передана у власність, та іншому заявнику був наданий дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки. Позивач вважає вказану відмову протиправною та такою, що порушує його права.

Відповідач проти позову заперечив. 20.09.2019 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у нього відсутня інформація Добрянської сільської ради щодо можливості надання позивачу дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої земельна ділянка може бути передана у власність. Також наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області іншому заявнику на земельну ділянку, яку позивач має намір отримати у власність, було надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району.

Також зазначив, що вважає доводи позивача про надання завідомо недостовірної інформації необгрунтованими, оскільки згідно інформації з Публічної кадастрової карти України наказ №23-1481/14-19-СІ від 24.05.2019 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» виданий на підставі заяви №ЗВ-019 від 27.05.2019. Наказ №23-1481/14-19-СІ від 24.05.2019 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» на ім`я громадянина був виданий на підставі заяви громадянина «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» №Д-2933/0/94-19 від 02.05.2019. Інформація, розміщена на Публічній кадастровій карті України, містить відомості щодо формування викопіювання з кадастрової карти (плану) за номером НВ-019 від 27.05.2019 на підставі заяви ЗВ-19 від 27.05.2019, яка була подана Добрянською сільською радою з метою отримання викопіювання з кадастрової карти, до відділу у Маньківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області.

Щодо вимоги зобов`язати прийняти рішення у формі наказу зазначив, що стаття 118 Земельного кодексу України не містить імперативної норми, що відмова має бути у формі наказу.

Крім цього зазначив, що зобов`язання вчинити конкретні дії є порушенням дискреційних повноважень, які надані органу виконавчої влади. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належить до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Щодо витрат на правову допомогу зазначив, що в матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги, однак відсутній акт виконаних робіт. Позивач не обгрунтував суму, заявлену до стягнення, натомість міститься лише посилання на договір про надання правової допомоги. Не надано квитанцій, що позивач сплатив витрати на правову допомогу.

З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

03.10.2019 позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідач є спеціально уповноваженим органом на розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення та відповідно наділений повноваженнями на прийняття самостійного рішення з питань, віднесених до його компетенції. Наявність у відповідача вказаних повноважень виключає необхідність участі у спірних правовідносинах місцевої ради.

Незважаючи на наявність заяви іншого громадянина №Д-2333/0/94-19 від 02.05.2019 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» та наявність наказу №23-1481/14-19-СГ від 24.05.2019 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» щодо ділянки з кадастровим номером :02:001:0221 Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області видано наказ від 28.05.2019, яким вказану ділянку визначено такою, що пропонується для передачі у власність громадянам у 2 кварталі 2019 року.

У спірних правовідносинах у відповідача відсутні дискреційні повноваження, оскільки є лише один правомірний та законно обгрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень - надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

За результатами розгляду будь-яких основних питань діяльності територіального органу Держгеокадастру останнім має видаватись відповідний наказ. Листи складаються у разі надання відповіді на звернення громадян. Тому рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його наданні має оформлюватись розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі наказу Головного управління Держгеокадастру в області.

Щодо відсутності актів виконаних робіт відповідно до договору про надання правової допомоги зазначив, що предметом договору є саме послуги, а не роботи. Щодо відсутності книги обліку доходів і витрат зазначив, що чинне законодавство не передбачає можливість та ведення адвокатським бюро відповідної книги обліку доходів і витрат.

Ухвалою суду від 29.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та ухвалено розпочати розгляд справи по суті з 27.09.2019 без виклику учасників справи.

Дослідивши доводи сторін, викладені в заявах по суті, подані письмові докази, суд встановив таке.

Згідно інформації щодо земельної ділянки, яка розташована в межах :02:001, що надається Державним кадастровим реєстратором і територіальним органом нижчого рівня територіального органу земельна ділянка, орієнтовною площею 2,0 га, яку позивач має намір отримати у власність, належить до земель державної власності, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Позивач ОСОБА_1 25.05.2019 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (відповідач у справі) із клопотанням ЗВ-019 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га, кадастровий номер :02:001:0221, розташованої в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області.

Листом №1943/0/95-19 від 28.05.2019 відповідач звернувся до Добрянської сільської ради та просив письмово (у формі рішення) висловити позицію щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначена земельна може бути передана у власність. Відповіді на вказаний запит до відповідача не надходило.

Відповідач листом №2301/0/95-19 від 25.06.2019 відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з посиланням на ту обставину, що в Головному управління відсутня інформація Добрянської сільської ради щодо можливості надання позивачу дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначена земельна ділянка може бути передана у власність. Також повідомив, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області іншому заявнику на земельну ділянку, яку позивач має намір отримати у власність, було надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою протиправними, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Спірні відносини врегульовані Земельним кодексом України.

Згідно ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Однією з таких категорій є землі сільськогосподарського призначення.

Згідно ч. 1 ст. 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Згідно з ч. 3 вказаної статті землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно п. б) ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

Як вбачається з інформації щодо земельної ділянки, яка розташована в межах :02:001, що надається Державним кадастровим реєстратором і територіальним органом нижчого рівня територіального органу земельна ділянка, орієнтовною площею 2,0 га, яку позивач має намір отримати у власність, належить до земель державної власності, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Таким чином, вказана земельна ділянка може бути передана у власність громадян для ведення особистого селянського господарства відповідно до частини 3 статті 22 Земельного кодексу України.

Статтею 81 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно частини 4 статті 122 Земельного кодексу України повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб віднесені до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15 визначено, що центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів, є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Згідно підпункту 31 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15, Держгеокадастр в межах наданих йому повноважень розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи. Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7).

Згідно з вказаними приписами відповідач у справі Головне управління Держгеокадастру наділений повноваженнями щодо безоплатної передачі у власність громадянам України земельних ділянок, які є державною власністю.

Порядок набуття права власності на земельні ділянки із земель державної та комунальної власності визначений статтями 116, 118 Земельного кодексу України.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України містить вичерпний перелік підстав відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

Зі змісту листа відповідача №2301/0/95-19 від 25.06.2019, яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, вбачається, що підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо надання у власність позивача земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства є відсутність у відповідача інформації Добрянської сільської ради щодо можливості надання позивачу дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначена земельна ділянка може бути передана у власність.

Разом з цим, вказана підстава не передбачена частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України, тому відмова відповідача у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо надання у власність позивача земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства є протиправною.

Щодо надання іншому заявнику дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області суд зазначає, що вказана обставина була повідомлена позивачу додатково і не слугувала підставою відмови у наданні дозволу, тому правову оцінку в цій частині не надає

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України не визначено, в якій саме правовій формі вирішується питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зокрема, чи необхідно приймати відповідне рішення органу з цього питання чи достатньо відповіді у формі листа.

Частиною 9 статті 118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та її надання.

У статті 118 Земельного кодексу України не визначено прямого обов`язку уповноважених органів реалізувати ці повноваження у формі рішення, листа, тощо. Проте, зазначене питання має важливе значення для обрання ефективного способу захисту прав особи в суді.

Правовий статус ГУ Держгеокадастру в області визначено Положенням про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 N 333.

У пункті 8 цього Положення передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Відповідно до пункту 10 начальник Головного управління підписує накази Головного управління.

Відповідно до Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.04.2005 № 34/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.04.2005 за № 381/10661, наказ, розпорядження, постанова, рішення (далі - розпорядчий документ) - акт організаційно-розпорядчого характеру чи нормативно-правового змісту, що видається суб`єктом нормотворення у процесі здійснення ним виконавчо-розпорядчої діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданої компетенції з основної діяльності, адміністративно-господарських або кадрових питань, прийнятий (виданий) на основі Конституції та інших актів законодавства України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та спрямований на їх реалізацію, спрямування регулювання суспільних відносин у сферах державного управління, віднесених до його відання.

Отже, відповідно до положень вказаних нормативно-правових актів за результатами розгляду будь-яких основних питань діяльності територіального органу Держгеокадастру останнім має видаватися відповідний наказ. При цьому листи складаються у разі надання відповіді на звернення громадян.

Таким чином, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його наданні повинно оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі наказу Головного управління Держгеокадастру в області.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 17.12.2018 року у справі №509/4156/15-а та від 10.01.2019 року у справі №820/4555/17.

Враховуючи викладене, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача від 25.05.2019 та прийняти рішення у формі наказу про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Згідно з частинами 1, 2 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов?язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб?єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивач надав договір про надання правової допомоги №23/08/19-1 від 12.08.2019, укладений з адвокатським бюро «Тарас Кулачко та партнери». Згідно пункту 2.1.1 вказаного договору Бюро має здійснювати представництво інтересів позивача в судах. Відповідно до пункту 3.1 Договору вартість послуг Бюро становить 1 000 грн.

Пунктом 3.2 договору №23/08/19-1 від 12.08.2019 визначено, що остаточна сума вартості наданих згідно цього договору послуг узгоджується сторонами у відповідному акті приймання-передачі наданих послуг із зазначенням деталізованого розрахунку погодинної вартості послуг та загальної кількості годин обслуговування.

Згідно з частиною 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд зазначає, що справа розглядалась судом без виклику учасників справи, що свідчить про відсутність факту представництва адвокатом інтересів позивача в суді, передбаченого пунктом 2.1.1 договору №23/08/19-1 від 12.08.2019.

Договором №23/08/19-1 від 12.08.2019 визначена вартість послуг у сумі 1 000 грн., натомість позивач просить стягнути з відповідача 5 000 грн. судових витрат.

Проте, всупереч пункту 3.2 договору №23/08/19-1 від 12.08.2019, позивач не надав до суду акту приймання-передачі наданих послуг із зазначенням деталізованого розрахунку погодинної вартості послуг та загальної кількості годин обслуговування, а також доказів оплати вартості адвокатських послуг.

Враховуючи викладене, позивачем не доведено понесення витрат на правову допомогу у сумі 5000 грн., тому вимога про їх стягнення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, оформлену листом №2301/0/95-19 від 26.06.2019 у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0221 орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.05.2019 та прийняти рішення у формі наказу про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0221 орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (вул. Смілянська, 131, м. Черкаси, 18000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий А.В. Руденко