Справа № 300/1870/19
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2019 р. справа № 300/1870/19

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Григорука О.Б.,

при секретарі Королевич О.В.,

за участю: представника відповідача - Кононової О.С., представник позивача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Козик Віталій Євгенович 11.09.2019 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA206000/2019/000530/1 від 20.06.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач 20.06.2019 в порушення вимог норм Митного кодексу України визначив митну вартість транспортного засобу марки "BMW", модель - "525D" номер кузова НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення - 2010, тип двигуна - дизель, об`єм двигуна - 2993 см3, в розмірі 9100,00 євро, а не 7647,06 євро. Зазначено, що в суму 9100,00 євро відповідач безпідставно включив податок на додану вартість в розмірі 1452,94 євро, сплачений на території Німеччини, оскільки вказана сума податку на додану вартість була повернена позивачу.

12.09.2019 ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 03.10.2019 призначено дану справу до судового розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.68).

Івано-Франківська митниця Державної фіскальної служби направила до суду відзив на позовну заяву, мотивований тим, що позивач фактично сплатив 9100 євро за транспортний засіб марки "BMW", модель - "525D" номер кузова НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення - 2010, тип двигуна - дизель, об`єм двигуна - 2993 см3. Зазначено, що при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів №UA206000/2019/000530/1 від 20.06.2019 відповідачем дотримано вимог чинного законодавства, оскільки до митної вартості не включаються податки, які справляються в Україні, а не на території іншої держави (а.с.40-42).

Позивач та його представник правом на подання відповіді на відзив не скористалися.

Представник позивача в судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду позивач та його представник повідомлялися належним чином (а.с.89-94, 101, 106, 108).

Згідно частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини 5 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи вищевикладене, позицію представника відповідача щодо можливості розгляду справи по суті, судом продовжено розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення адміністративного позову заперечив з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву. Просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, встановив наступне.

Відповідно до договору купівлі-продажу вживаного автомобіля від 20.05.2019, рахунку від 20.05.2019 №2019007, квитанції від 20.05.2019, підтвердження перерахунку від 13.06.2019, позивач 20.05.2019 придбав у нерезидента транспортний засіб марки "BMW", модель - "525D" номер кузова НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення - 2010, вартістю 9100,00 євро, у тому числі ціна 7647,06 євро та 19% податку на додану вартість в розмірі 1452,94 євро, сплаченого на території Німеччини (а.с.14-21).

Позивачем на підставі митної декларації №UА206010/2019/414351 ввезено на митну територію України придбаний позивачем транспортний засіб - марки "BMW", модель - "525D" номер кузова НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення - 2010, тип двигуна - дизель, об`єм двигуна - 2993 см3, потужність двигуна - 150 квт, кількість місць для сидіння - 5, бувшого у використанні.

18.06.2019 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (декларантом/представником) для здійснення митного оформлення даного транспортного засобу відповідачу подано в електронній формі митну декларацію за №UА206010/2019/414351 на ввезений транспортний засіб, згідно якої заявлено його митну вартість в розмірі 7647,06 євро. Митну вартість транспортного засобу визначено за основним методом - за ціною договору (вартість операції). Так, в графі 42 митної декларації "ціна товару" зазначено 7647,06 євро, в графі 45 "коригування" вказано 227609,55 гривень, в графі 23 "курс валюти" - 29,76432100 гривень (а.с.44).

До вказаної митної декларації декларантом долучено: рахунок-фактуру (інвойс) б/н від 20.05.2019; акт проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду) №UA20903/2019/37558 від 02.06.2019; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 20.05.2019; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 20.05.2019; паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні НОМЕР_5 від 10.10.2000; паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні НОМЕР_6 від 09.07.2013; інші некласифіковані документи НОМЕР_7 від 16.05.2019; інші некласифіковані документи підтвердження про повернення від 18.06.2019; копія митної декларації країни відправлення №I9DE40E7 від 21.05.2019 (а.с.44, 46-55, 57).

Відповідач, за результатами розгляду поданої декларантом митної декларації №UА206010/2019/414351 та доданих до неї документів, відмовив у митному оформленні транспортного засобу за заявленою митною вартістю у зв`язку з тим, що митна вартість товару визначена за першим методом визначення митної вартості (стаття 58 Митного кодексу України). Джерело інформації: рахунок від 20.05.2019 №2019007. Проведено консультацію з декларантом, доведено інформацію про право декларанта вчиняти дії, передбачені пунктом 5 частини другої статті 55 та главою 4 Митного кодексу України.

Відмову у митному оформленні транспортного засобу відповідач оформив карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA206000/2019/00530 (а.с.56).

У зв`язку з наведеним, відповідач здійснив коригування митної вартості транспортного засобу та виніс оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів за №UA206000/2019/000530/1 від 20.06.2019, яким митну вартість товару визначено в сумі 9100 євро за першим методом визначення митної вартості (стаття 58 Митного кодексу України). Джерело інформації: рахунок від 20.05.2019 №2019007. Проведено консультацію з декларантом, доведено інформацію про право декларанта вчиняти дії, передбачені пунктом 5 частини другої статті 55 та главою 4 Митного кодексу України (а.с.43).

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Засади державної митної справи, зокрема, правовий статус органів доходів і зборів, митна територія та митний кордон України, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів, умови та порядок справляння митних платежів, митні пільги, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до частини 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частина 2 статті 51 Кодексу).

Стаття 57 Митного кодексу України визначає методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту.

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний (частина 1 статті 57 Кодексу).

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (частина 2 статті 57 Кодексу). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 3 статті 57 Кодексу).

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (частина 1 статті 52 Кодексу). Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації (частина 2 статті 52 Кодексу).

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1 статті 53 Кодексу). Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина 2 статті 53 Кодексу).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (частина 1 статті 54 Кодексу). Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина 2 статті 54 Кодексу).

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина 6 статті 54 Кодексу).

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (частина 3 статті 53 Кодексу).

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (частина 1 статті 55 Кодексу).

Як встановив суд, 18.06.2019 декларантом/представником для здійснення митного оформлення транспортного засобу марки "BMW", модель - "525D" номер кузова НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення - 2010, відповідачу подано в електронній формі митну декларацію за №UА206010/2019/414351 на ввезений транспортний засіб, згідно якої заявлено його митну вартість за основним методом - за ціною договору (вартість операції) в розмірі 7647,06 євро (а.с.44).

В оскаржуваному рішенні відповідач здійснив коригування митної вартості транспортного засобу та визначив його митну вартість за ціною договору в сумі 9100 євро. Джерело інформації: рахунок від 20.05.2019 №2019007 (а.с.43).

Відповідно до договору купівлі-продажу вживаного автомобіля від 20.05.2019, рахунку від 20.05.2019 №2019007, квитанції від 20.05.2019, підтвердження перерахунку від 13.06.2019, позивач 20.05.2019 придбав у нерезидента транспортний засіб марки "BMW", модель - "525D" номер кузова НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення - 2010, вартістю 9100,00 євро, у тому числі ціна 7647,06 євро та 19% податку на додану вартість в розмірі 1452,94 євро, сплаченого на території Німеччини.

Щодо доводів позивача про те, що сума податку на додану вартість в розмірі 1452,94 євро, не повинна включатися до митної вартості товару з підстав, що позивачу була повернена вказана сума податку на території Німеччини, суд зазначає наступне.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (частина 1 статті 49 Митного кодексу України).

Відповідно до частини 5 статті 58 Митного кодексу України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною 11 статті 58 Митного кодексу України визначено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню: 1) плата за будівництво, спорудження, складення, технічне обслуговування або технічну допомогу, здійснені після ввезення імпортних товарів, таких як промислова установка, машини або обладнання; 2) витрати на транспортування після ввезення; 3) податки, які справляються в Україні.

Отже, статтею 58 Митного кодексу України встановлено вичерпний перелік витрат, які не включаються до митної вартості товару за умови виділення їх із ціни, що була фактично сплачена, при цьому, до вказаного переліку включено податки, які справляються в Україні, проте, не включено податків, які справляються в іншій державі.

Отже, повернення позивачу суми податку на території Німеччини не впливає на вартість вищезазначеного транспортного засобу за договором, та не є нормативно визначеною обставиною для здійснення виділення вказаної суми податку на території Німеччини із ціни, що була фактично сплачена.

Враховуючи наведене, позивач невірно визначив митну вартість вказаного транспортного засобу за ціною договору (вартість операції) в розмірі 7647,06 євро, оскільки відповідно до договору купівлі-продажу вживаного автомобіля від 20.05.2019 позивач фактично сплатив загальну суму всіх платежів 9100 євро, що підтверджено також рахунком від 20.05.2019 №2019007, квитанцією від 20.05.2019 та підтвердженням перерахунку від 13.06.2019 (а.с.14-21).

За таких обставин, суд дійшов до висновку, рішення про коригування митної вартості товарів №UA206000/2019/000530/1 від 20.06.2019 відповідачем прийнято обґрунтовано.

Наявності інших обставин, як підстав для визнання протиправним оскаржуваного рішення судом не встановлено, а позивачем не доведено.

Таким чином, оскільки відсутні підстави для визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA206000/2019/000530/1 від 20.06.2019, в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови в задоволенні позову розподілу судових витрат не передбачено.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) до Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби України (код 39640261, вул. К.Данила, 20, м. Івано-Франківськ, 76010) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA206000/2019/000530/1 від 20.06.2019 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Григорук О.Б.

Рішення складене в повному обсязі 18.11.2019.