Справа № 540/1609/19
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1609/19
15год. 10хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом`якової В.В.,

при секретарі: Мельниченко В.В., за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Козлова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги про сплату боргу,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення - рішення від 20.03.2018 № про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 69416,37грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 17354,09 грн., № 6 про збільшення грошового зобов`язання з військового збору на суму 5784,7 грн. та застосування штрафу в сумі 1446,18 грн., вимогу № Ф- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску на суму 84 842,23 грн., рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 16 968,45 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 за період 01.01.2016 - 31.12.2016, на підставі інформації, яка була отримана з Центральної бази даних Держреєстру фізичних осіб - платників, бази даних "Податковий блок", відповідачем було виявлено, що ФОП ОСОБА_1 занижено суму валового доходу, а саме: в порушення пп.164.1.1, пп. 164.2.6 п. 164.2. ст.164 ПКУ не включено до складу валового доходу за 2016 рік суму доходу 385646,50 грн., яку отримано від контрагентів : ТОВ "Пларіум Юкрєйн" у сумі 814,00 грн.; ТОВ "Девелопмент інцест - 2" у сумі 23028,80 грн.; ТОВ "Пларіум Юкрєйн" у сумі 147 160,00 грн.; ТОВ "Каркат Фешн" у сумі 17343,60 грн.; ТОВ "Лец Ду Іт Юкрєйн" у сумі 20200,00 грн.; ТОВ "Девелопмент інцест - 2" у сумі 5757,00 грн.; ТОВ "Пларіум Юкрєйн" у сумі 38 115,00 грн.; ТОВ "Каркат Фешн" у сумі 4335,90 грн.; ТОВ "Ей Джі Ві" у сумі 28100,00 грн.; ТОВ "Новий канал" у сумі 8340,00 грн.; ТОВ "Інтернет Реклама Ріа" у сумі 92452,00 грн. Як наслідок, відповідачем встановлено порушення пп. 2.1, 2.5, 2.7, 2.10 п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб за 2016 рік у сумі 69416,37 грн., оскільки на момент винесення оскаржуваного рішення у відповідача були відсутні будь-які документи, які підтверджують витрати, пов`язані з підприємницькою діяльністю та відповідають п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України. Відповідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основні види економічної діяльності позивача є: код КВЕД 14.14 Виробництво спіднього одягу (основний); код КВЕД 46.42 Оптова торгівля одягом і взуттям; код КВЕД 47.71 Роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах; код КВЕД 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами. У позивача були наявні документи, які підтверджують витрати позивача на загальну суму 1261885,56 грн. В той же час в 2016 році позивачем отримано доходу в сумі 518967,62 грн. Різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця, склала 518967,62 - 1261885,56 = -742917,94 грн. Таким чином, позивач не отримав доходу за 2016р., отже, податковий орган помилково дійшов висновку про заниження позивачем податку на доходи фізичних осіб, військового збору, єдиного соціального внеску.

Ухвалою від 08.08.2019 відкрито загальне позовне провадження.

29.08.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що за результатами документальної позапланової перевірки виявлено, що ФОП ОСОБА_1 . занижено суму валового доходу, не включено до складу валового доходу за 2016 рік суму доходу 385646,50 грн. , що призвело до заниження ПДФО на суму 69416 грн. 37 коп., військового збору на суму 5784 грн. 70 коп. та єдиного соціального внеску (далі - ЄСВ) на суму 84842 грн. 23 коп. Підприємцем був порушений пп.49.18.5 п.49.18 ст.49 Податкового Кодексу України, не подана до Херсонської ОДПІ податкова декларація про майновий стан та доходи за 2016 р.; не поданий звіт про суми нарахованого єдиного внеску за 2016 рік. Під час перевірки ОСОБА_1 не надано документи з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також документи, пов`язані із виконанням вимог іншого законодавства. Відповідальність за порушення встановлених законодавством строків зберігання документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи передбачена статтею 121 ПКУ. В порушення п. 121.1 ст. 121 ПКУ платником податків ОСОБА_1 не забезпечено зберігання первинних документів облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених ст.44 ПКУ строків їх зберігання, не надано контролюючому органу оригінали документів. Відповідач вважає порушення, зазначені в акті перевірки, доведеними, а податкові повідомлення - рішення такими, що складені відповідно до вимог чинного законодавства.

24.09.2019 від позивача надійшло до суду письмове пояснення, в якому позивач вказує про те, що причиною ненадання документів на перевірку є той факт, що позивач не отримував наказу на перевірку. Про винесені податкових повідомлень-рішень позивач дізнався після блокування його банківського рахунку. Після чого позивач звернувся з адвокатським запитом до податкового органу та до виконавчої служби. На адвокатський запит, податковий орган надав всю інформацію та копії документів. Після отримання від податкового органу копій документів стосовно проведення перевірки та нарахування штрафних санкцій, позивач подав податкову декларацію про майновий стан і доходи 2016 рік ФОП ОСОБА_1 та розрахунок податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою за 2016 рік, та сплатив штраф за несвоєчасну подачу звітності. Також позивач зазначив, що відповідно до даних внесених в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження позивача: 73000, Херсонська обл., місто Херсон, вул. Дорофєєва, будинок 40, Також позивач вів господарську діяльність у Київський області, село Віта Поштова, вул.Набережна, 33. Договір оренди приміщення № 6 від 01.05.2013р. між ПАТ КДМЗ та ФОП Ребедак було надано з позовною заявою. Позивач надав суду копію Книги обліку доходів з даними за 2016 рік.

Підготовче засідання проведено 09.09.2019 та 25.09.19.

Ухвалою від 07.10.2019 закрито підготовче засідання. Розгляд справи призначено на 28.10.2019.

За клопотанням позивача, розгляд справи відкладено на 06.11.2019.

В судове засідання 06.11.2019 прибув позивач, просить задовольнити позов. Представник відповідача просить відмовити в задоволені позову.

Заслухавши наведені в обґрунтування позову доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по по 31.12.2016 здійснював підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування та був платником: ПДФО, єдиного соціального внеску, знаходився на обліку як платник податків в ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м.Севастополі з 2004 року. 15.03.2019 припинив підприємницьку діяльність.

У період з 31 січня 2018 по 02 лютого 2018 року посадовими особами ГУ ДФС у Херсонській області на підставі пп.20.1.4, п. 20.1ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.11 п.78.1 ст.78, ст.79 Податкового кодексу України та наказу № 135 від 27.12.2017 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства, . Перевірка проводилась без присутності позивача. Копія наказу № 1338 від 27.12.2017 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та повідомлення про перевірку від 27.12.2017 № 618/21-22-13-06 надіслано 02.01.2018 року на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення та повернуто поштою з відміткою "за закінченням терміну зберігання". За результатами перевірки складено акт від 09.02.2018 року №181/21-22-133-06/.

Перевірці передував запит ФОП ОСОБА_1 про надання документів (від 21.08.2017 року № 526/ФОП/21-03-13-02), надісланий рекомендованим листом від 29.08.2017, та повернутий з відміткою пошти про закінчення терміну зберігання. В запиті відповідач просив надати копії книги обліку доходів, копії первинних документів, оскільки ФОП ОСОБА_1 не була подана декларація про майновий стан і доходи за 2016 рік, але згідно відомостей бази даних ДРФО за 2016 рік щодо отриманих доходів за ознакою "157" в сумі 385646 грн. 50 коп.

В акті перевірки зазначено про порушення позивачем:

-пп. 2.1, 2.5,2.7,2.10 п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб за 2016 рік на суму 69416 грн. 37 коп.,

-пп. 49.18.5 и.49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, а саме: не подання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік;

-пп.7 п.11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а саме: не подання звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2016 рік;

-п.2 ч.І ст.7 Закону України " Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", що призвело до заниження суми єдиного внеску з чистого оподаткованого доходу у 2016 року на суму 84842 грн. 23 коп.;

-пп.164.2.6 п. 164 ст. 164, п. 177.2 ст. 177, пп.1.2 п. 16 прим.І підрозд. 10 розд. ХХ Податкового кодексу України, що призвело до заниження військового збору на суму 5784 грн. 70 коп. за 2016 рік;

-п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України, не забезпечення платником податків зберігання первинних документів , облікових та інших регістрів бухгалтерської звітності та ненадання платником податків оригіналів документів при здійсненні податкового контролю.

При перевірці відповідач використав інформацію про ФОП ОСОБА_1 , отриману з Центральної бази даних Держреєстру фізичних осіб - платників, бази "Податковий блок", відомості довідки форми №1-ДФ, особові рахунки по сплаті ПДФО, ВЗ, єдиного соціального внеску;

За результатами перевірки виявлено, що ФОП ОСОБА_1 занижено суму валового доходу, а саме: на порушення пп.164.1.1, пп. 164.2.6 п. 164.2. ст.164 ПКУ не включено до складу валового доходу за 2016 рік суму доходу 385 646,50 грн., яку отримано від контрагентів : ТОВ "Пларіум Юкрєйн" у сумі 814,00 грн.; ТОВ "Девелопмент інцест - 2" у сумі 23028,80 грн.; ТОВ "Пларіум Юкрєйн" у сумі 147 160,00 грн.; ТОВ "Каркат Фешн" у сумі 17343,60 грн.; ТОВ "Лец Ду Іт Юкрєйн" у сумі 20200,00 грн.; ТОВ "Девелопмент інцест - 2" у сумі 5757,00 грн.; ТОВ "Пларіум Юкрєйн" у сумі 38 115,00 грн.; ТОВ "Каркат Фешн" у сумі 4335,90 грн.; ТОВ "Ей Джі Ві" у сумі 28100,00 грн.; ТОВ "Новий канал" у сумі 8340,00 грн.; ТОВ "Інтернет Реклама Ріа" у сумі 92452,00 грн.

Оскільки ФОП ОСОБА_1 не звітував до податкових органів про свої доходи та витрати, тому ГУ ДФС прийняв витрати позивача в сумі "0" грн., а чистий оподатковуваний дохід за перевіряємий період склав 385646 грн. 50 коп. Сума чистого оподатковуваного доходу стала об`єктом для нарахування ПДФО, військового збору та ЄСВ.

Відповідно п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України встановлено заниження ФОП ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб за 2016 рік в сумі 69416,37 грн. (виходячи з розрахунку 385646,50 *ставка 18% = 69416 грн. 37 коп.)

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону України від 08.07.2010 № 2464-УІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" ФОП ОСОБА_1 є платником єдиного соціального внеску. Як на платника єдиного внеску на ФОП ОСОБА_1 розповсюджуються вимоги статей 6 та 9 розділу II Закону № 2464-УІ, зокрема, в частині надання звітності за звітний календарний рік. ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 перебував на загальній системі оподаткування та був платником єдиного соціального внеску. Згідно бази даних Головного управління ДФС у Херсонській області платником податків ОСОБА_1 не подано звіт про суми нарахованого єдиного внеску за 2016 рік, що є порушенням п.4 частини 2 статті 6 розділу II Закону № 2464-УІ . Згідно з п.2 частини першої ст.7 Закону № 2464-УІ базою нарахування єдиного внеску для фізичних осіб - підприємців є сума доходу, отриманого від її діяльності, що підлягає обкладанню податком на доходи фізичних осіб. Відповідачем розрахований середньомісячний річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом ділення річного чистого доходу (прибутку) на кількість календарних місяців, протягом яких він отриманий. Середньомісячний дохід ОСОБА_1 за 2016 рік 385646,50 грн. : 12міс. = 32137,21 грн. До зазначеної суми, з урахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, застосовується відповідна ставка, зазначена у частині 11 статті 8 Закону №2464, 22%. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток). Таким чином встановлено порушення п.2 частини першої ст.7 Закону №2464-УІ, занижено суму єдиного внеску з чистого оподаткованого доходу за перевіряємий період на загальну суму 84842.23 грн.

Підпунктом 1.4 п. 16 прим. 1 підрозд. 10 розд. XX ПКУ визначено, що нарахування, утримання і сплата (перерахування) військового збору в бюджет здійснюються в порядку, установленому ст. 168 ПКУ за ставкою 1,5 відсотка, визначеною п.п. 1.3 п.16 прим. 1 підрозд. 10 розд. XX ПКУ. Військовий збір утримується з суми доходу, що є об`єктом оподаткування відповідно до ст.163 ПКУ, нарахованого (виплаченого, наданого) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду, без будь-яких вирахувань. В порушення п.п. 1.2 п.16 прим. 1 підрозд. 10 розд. XX Податкового кодексу України, встановлено заниження ФОП ОСОБА_1 військового збору на загальну суму 5784,70 грн. за 2016 рік (385646 грн. 50 коп. * 1,5% = 5784,70 грн.)

Акт перевірки був надісланий позивачу поштою рекомендованим листом, та повернутий з відміткою "за закінченням терміну зберігання". За висновками акту перевірки Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийняті податкові повідомлення - рішення від 20.03.2018 :

- № за платежем податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування на суму 69416,37 грн. основного платежу та 17354,09 грн. штрафу (25 %)

- № за платежем військовий збір 5784,7 грн. основного платежу та застосування штрафу 1446,18 грн.(25 %),

- № про застосування штрафу по податку на доходи фізичних осіб на суму 510,00 грн. за ст. 121.1. ст. 121 ПКУ,

- № про застосування штрафу в сумі 170 грн. за неподання звітності по податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування за п. 120.1 ст. 120 ПКУ,

- № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" на суму 170 грн.,

- вимога № Ф- про сплату боргу (недоїмки з єдиного соціального внеску) на суму 84 842,23 грн.

- рішення № від 20.03.2018 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 16 968, 45 грн.

Не погоджуючись із прийнятими відповідачем рішеннями, які, на думку позивача, є протиправними, звернувся до суду з даним адміністративним позовом, при цьому оскаржує тільки податкові повідомлення - рішення від 20.03.2018 № , № 6, вимогу № Ф-, рішення № .

Надаючи оцінку законності оспорюваних рішень, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавством.

Перевіряючи правомірність оскаржуваних позивачем податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення, суд виходить із положень ч.2 ст. 19 Конституції України, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач є платником таких податків як податок на доходи фізичних осіб (ПДФО), військовий збір, єдиний соціальний внесок, фізична особа-підприємець, знаходиться на загальній системі оподаткування. В силу вимогу п. 16.1 ст. 16 ПКУ позивач зобов`язаний: стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України; вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи - підприємця та виконувати інші обов`язки.

Відповідно до п. 45.1 ст. 45 ПКУ платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Пунктом 42.3 ст. 42 ПКУ передбачено, якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

ФОП ОСОБА_1 має податкову адресу: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з ЄДРПОУ. Разом з тим, сам позивач в судовому засідання підтвердив, що за казаною адресою він не мешкає, а проживає та працює в Київській області. Повідомлень до органу ДФС про зміну адреси або місцезнаходження позивач не надавав.

Згідно з п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом. Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2. статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно із пунктом 78.4. статті 78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. П. 78.1 ст. 78 ПКУ встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: 78.1.1. отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту; 78.1.2. платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу. Пунктами 79.1 та 79.2 статті 79 ПК України встановлено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

Згідно п. 79.2 ст. 79 ПКУ документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам органу державної податкової служби право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Разом з тим, за правилами пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України (в редакції станом на день проведення перевірки) документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Отже, добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

У матеріалах справи наявні докази скерування контролюючим органом на адресу позивача, яка вказана в ЄДР, рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення запиту про надання необхідної інформації щодо отриманих доходів, копії наказу та повідомлення про проведення перевірки, що відповідає вимогам податкового законодавства щодо завчасного та належного повідомлення платника податків про проведення документальної перевірки.

Таким чином, ОСОБА_1 не був ознайомлений з проведенням перевірки через свою протиправну бездіяльність, яка полягала у неповідомленні ДФС про зміну місцезнаходження. Рекомендовані листи відповідача повертались із відмітками пошти про закінчення терміну зберігання. Оскільки позивач не звітував до ДФС по жодному з податків, дізнатись про фактичне місцезнаходження платника податків, відповідач не мав можливості.

Таким чином, суд дійшов висновку про виконання контролюючим органом вимог щодо належного повідомлення платника податків про проведення перевірки.

Неотримання платником податків копії наказу та повідомлення про проведення перевірки, надісланим контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, не свідчить про невиконання відповідачем обов`язку встановленого податковим законодавством щодо своєчасного та належного повідомлення платника податків про проведення перевірки. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2018 року у справі N 820/1864/17.

Що стосується обчислення відповідачем грошових зобов`язань, то суд приймає до уваги, що позивач є суб`єктом підприємницької діяльності, знаходиться на загальній системі оподаткування. Але не звітував про свої доходи за 2016 рік, не подавав ані податкову декларацію, ані звіт про ЄСВ.

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом (п.п. 164.1.1 п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та нсгрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Так, особа, що здійснює підприємницьку діяльність, відображає у складі доходу виручку у грошовій та не грошовій формі, при цьому до складу витрат має право включати витрати господарської діяльності, пов`язані з отриманням зазначеного доходу, за умови, що такі витрати пов`язані з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця та документально підтверджені.

Згідно з п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності відповідно до розділу III цього Кодексу.

Позивач не заперечує отримання в 2016 році доходу в сумі 385646 грн. 50 коп. від суб`єктів господарювання, які вказані в акті перевірки на підставі податкової інформації, навіть стверджує, про отримання доходу в більшій сумі.

Доводи позивача про те, що за 2016 рік ним були понесені витрати в сумі яка перевищує отриманий дохід, які безпосередньо стосуються його підприємницької діяльності та відповідають п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, суд не приймає до уваги, оскільки документи про витрати ФОП були відсутні на момент перевірки саме з вини позивача, тому контролюючий орган не мав можливості об`єктивно здійснити аналіз законності діяльності такого платника податків. Суд не може підміняти орган ДФС, який здійснював перевірку, та проводити замість податкової перевірки будь-яку іншу та досліджувати надані позивачем копії документів про витрати позивача за 2016 рік, оскільки проведення такої податкової перевірки належать до компетенції саме відповідача. В межах даної справи суд перевіряє повноваження відповідача щодо правомірності підстав прийняття податкових повідомлень-рішень, дотримання процедури їх прийняття, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень.

Відповідно до ст. 83 ПКУ відповідач мав право під час проведення перевірок використовувати податкову інформацію, яка містилась у базі даних ДФС.

Тому висновки перевірки про заниження чистого оподатковуваного доходу на суму 385646 грн. 50 коп. за 2016 рік суд вважає обґрунтованими, що в свою чергу свідчить про заниження ПДФО, військового збору, ЄСВ, які розраховуються на підставі суми чистого оподатковуваного доходу. Суд не вбачає обов`язку відповідача приймати до уваги витрати підприємця, про які останній не повідомив ні на час здійнення перевірки, ні після прийняття оскаржуваних рішень в порядку адміністративного оскарження.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що відповідно до вимог статті 77 КАС України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову. У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 1,4 ст.90 КАС України).

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві позивачем вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, порушень вимог чинного законодавства або перевищення повноважень в діях відповідача суд не виявив.

Судові витрати по справі, з урахуванням положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, не відшкодовуються позивачу.

Керуючись статтями 139, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволені позову про визнання протиправними та скасування прийнятих 20.03.2018 Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі податкових повідомлень - рішень №№ , 6, рішення № , вимоги № Ф-.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Херсонський окружний адміністративний суд в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи..

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 15 листопада 2019 р.

Суддя Хом`якова В.В.

кат. 111030200