Справа № 349/1507/19
Суддя: Могила Р. Г.
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 349/1507/19
Провадження № 2-адр/349/2/19
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
12 листопада 2019 року м. Рогатин
Рогатинський районний суд Івано-Франківської області
в складі головуючого судді Могили Р.Г.
за участі секретаря судового засідання Боянівської Г.М.,
учасники судового засідання:
представник позивача Окуневич М.В. ,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Окуневича Михайла Валентиновича про ухвалення додаткового рішення,
15 жовтня 2019 року представник позивача адвокат Окуневич М.В. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.
В заяві посилається на те, що позивачем ОСОБА_1 понесено судові витрати, а саме витрати на правову допомогу на загальну суму 1 400 грн. Свої вимоги мотивує тим, що при ухваленні рішення судом не дотримано вимог ст.244 КАС України, яка передбачає, що під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Окуневич М.В. підтримали доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, просили задовольнити заяву.
Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся в установленому законом порядку.
Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11 жовтня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Рогатинського відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволеноповністю. Визнано протиправною та скасовано постанову інспектора Рогатинського відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано- Франківській області Базюка Миколи Ігоровича серії ЕАБ № 1474669 від 31 серпня 2019 рокупро накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. Закрито провадження по справі щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Судом не було вирішено питання про судові витрати, які стосувалися витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи професійна правнича допомога у даній справі надавалася позивачу адвокатом Окуневичем М.В. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 02 лютого 2018 року серія ТР №000260) на підставі договору №35/19 від 03 вересня 2019 року, відповідно до якого адвокат здійснює представництво інтересів та захист прав ОСОБА_1 в судових інстанціях.

До договору було долучено копію квитанції до прибуткового касового ордера №075465 від 04 вересня 2019 року про оплату адвокату 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу, інші докази до закінчення судових дебатів у справі не подавалися та позивачем чи його представником заяви про подання інших доказів не подавалися та не заявлялися.

Акт виконаних робіт (наданих послуг) №35-а/19 від 11 жовтня 2019 року на загальну вартість наданих послуг - 1 400 грн та квитанція до прибуткового касового ордеру № 075465 від 11 жовтня 2019 року долучені представником позивача - адвокатом Окуневичем М.В. при поданні заяви про ухвалення додаткового рішення .

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.132 КАС України).

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною сьомою статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Враховуючи вищезазначені обставини, надані адвокатом позивача докази на підтвердження здійснення відповідних витрат за укладеним договором про надання правової допомоги, які подані до закінчененя судових дебатів у справі, складність справи , суд вважає, що наявні правові підстави лише для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області суми витрат на правничу допомогу у розмірі 500 грн., а в задоволенні суми витрат на правничу допомогу у розмірі 900 грн необхідно відмовити, оскільки представник позивача до закінчення судових дебатів у справі не зробив відповідну заяву про подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду .

Керуючись ст. ст. 139, 252 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Окуневича Михайла Валентиновича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області (код ЄДРПУО 40108798) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с . Лучинці Рогатинського району Івано - Франківської області , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 500 грн 00 коп. (п`ятсот гривень 00 коп).

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р.Г. Могила