Справа № 120/1539/19-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1539/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маслоід О.С.

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

06 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Шидловського В.Б. Боровицького О. А. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Аніщенко А.О.,

представника позивача: Желіховського В.М.,

представника відповідача: Андріюк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпроектбуд" на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року (повний текст якого складено в м. Вінниці 22 липня 2019 року) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпроектбуд" до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

у травні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Вінпроектбуд» (ТОВ «Вінпроектбуд») звернулось в суд з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (ГУ ДФС у Вінницькій області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «Н» № від 04.03.2019 року.

15 липня 2019 року Вінницький окружний адміністративний суд прийняв рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись з судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача про задоволення апеляційної скарги заперечила, посилаючись на її необгрунтованість та безпідставність.

Заслухавши, суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено те, що працівниками ГУ ДФС у Вінницькій області проведено камеральну перевірку ТОВ «Вінпроектбуд» з питань дотримання термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, за результатами якої складено акт №3664/50-05/37618365 від 25.01.2019 року.

У ході проведеної перевірки податковим органом виявлено порушення позивачем граничних термінів реєстрації 11 податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних з податку на додану вартість.

На підставі акта перевірки, 04 березня 2019 року ГУ ДФС у Вінницькій області прийнято податкове повідомлення-рішення № про застосування до позивача, згідно ст. 120-1.1. ПК України, штрафу у розмірах 10%, 20% та 40% на загальну суму 96294 грн. 92 коп.

Не погодившись з таким рішенням позивач оскаржив його до Вінницького окружного адміністративного суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що податкове повідомлення-рішення відповідача прийнято обґрунтовано, з урахування усіх обставин що мають значення для прийняття рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (ПК України) визначено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Таким чином, складання податкової накладної на постачання товарів/послуг, що не надається отримувачу (покупцю), не позбавляє платника податку на додану вартість обов`язку із своєчасної реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних та відповідно не звільняє такого платника податку від відповідальності за вчинення вказаного порушення. За порушення терміну реєстрації податкових накладних застосовується відповідний штраф. Винятком, передбаченим у п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України, є сукупність двох необхідних умов: отримувач податкової накладної не є платником податку; операція, щодо якої складено податкову накладну, звільнена від оподаткування або оподатковується за нульовою ставкою. Тобто штраф не застосовується до платника податку у разі порушення ним терміну реєстрації податкових накладних, які не надається отримувачу (покупцю) та складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або податкових накладних, які не надається отримувачу (покупцю) та складені на постачання товарів/послуг для операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою.

Пунктом 8 Порядку заповнення податкової накладеної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.2015 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 року за №137/28267 (Порядок №1307) визначено, що при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" робиться помітка "X" та зазначається тип причини, зокрема, 04 складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання, 08 складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, та 09 с кладена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

Тобто, вказаний Порядок визначає детальний перелік податкових накладних, які не підлягають наданню отримувачу (покупцю). Цей перелік включає в себе не тільки податкові накладні, складені на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість та операції, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість, але й інші групи операцій, здійснення яких обумовлює ненадання податкових накладних продавцю.

Так, починаючи з 01.01.2017 року законодавцем змінено редакцію п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII. На відміну від попередньої редакції цієї статті, яка встановлювала штрафні санкції за порушення термінів реєстрації виключно податкових накладних, що підлягають наданню покупцям, чинною на момент виникнення правовідносин редакцією визначено, що штрафні санкції застосовуються за порушення граничного строку, передбаченого ст. 201 цього Кодексу, для реєстрації всіх податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Винятком є виключно порушення термінів реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі, зокрема: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Так, системний аналіз ст. 201, п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України та Порядку №1307 дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивачем допущено несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, а саме:

-ПН № 1 від 09.03.2017 року з граничним терміном реєстрації 31.03.2017 року, дата фактичної реєстрації 14.04.2017 року, затримка 14 днів на суму ПДВ 39 262 грн. 76 коп.;

-ПН № 6 від 19.06.2017 року з граничним терміном реєстрації 15.07.2017 року, дата фактичної реєстрації 09.08.2017 року, затримка 25 днів на суму ПДВ 12 617 грн. 40 коп.;

-ПН № 1 від 11.08.2017 року з граничним терміном реєстрації 31.08.2017 року, дата фактичної реєстрації 15.09.2017 року, затримка 15 днів на суму ПДВ 47 915 грн.;

- ПН № 3 від 27.12.2017 року з граничним терміном реєстрації 15.01.2018 року, дата фактичної реєстрації 16.01.2018 року, затримка 1 день на суму ПДВ 91 490 грн. 40 коп.;

- ПН № 1 від 11.12.2017 року з граничним терміном реєстрації 31.12.2017 року, дата фактичної реєстрації 15.01.2017 року, затримка 15 днів на суму ПДВ 89 623 грн. 60 коп.;

- ПН № 2 від 27.12.2017 року з граничним терміном реєстрації 15.01.2018 року, дата фактичної реєстрації 16.01.2018 року, затримка 1 день на суму ПДВ 25 379 грн. 20 коп.;

- ПН № 4 від 28.12.2017 року з граничним терміном реєстрації 15.01.2018 року, дата фактичної реєстрації 16.01.2018 року, затримка 1 день на суму ПДВ 23 893 грн.;

- ПН № 1 від 15.02.2018 року з граничним терміном реєстрації 28.02.2018 року, дата фактичної реєстрації 19.03.2018 року, затримка 19 днів на суму ПДВ 12 000 грн.;

- ПН № 1 від 22.03.2018 року з граничним терміном реєстрації 15.04.2018 року, дата фактичної реєстрації 17.04.2018 року, затримка 2 дні на суму ПДВ 6 572 грн. 40 коп.;

- ПН № 1 від 03.05.2018 року з граничним терміном реєстрації 31.05.2018 року, дата фактичної реєстрації 29.08.2018 року, затримка 90 днів на суму ПДВ 92 119 грн. 50 коп.;

- ПН № 1 від 05.07.2018 року з граничним терміном реєстрації 31.07.2018 року, дата фактичної реєстрації 20.08.2018 року, затримка 20 днів на суму ПДВ 110 550 грн.

При цьому, із змісту вказаних податкових накладних встановлено, що по цих операціях позивач не звільнений від оподаткування (основна ставка податку 20%), а обсяги постачання товарів не оподатковуються за нульовою ставкою (сума за ставкою 0% відсутня).

Крім того, позивачем власноручно у податкових накладних вказано ставку податків у 20% і така ж ставка податку на додану вартість визначена й у договорі про закупівлю робіт №12-Т від 29.11.2016 року, на підставі якого й були складені та зареєстровані податкові накладні.

Таким чином, послуги, які надавалися не звільнені від оподаткування та не оподатковуються за нульовою ставкою, а відтак колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач не є суб`єктом, до якого може бути застосований, у даному випадку, виняток з положень п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України та Порядку №1307.

З огляду на викладені вище обставини, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04 вересня 2018 року справа №816/1488/17 та від 11 грудня 2018 року справа №807/68/18.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпроектбуд" залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 13 листопада 2019 року.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Шидловський В.Б. Боровицький О. А.