Справа № 640/6955/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

12 листопада 2019 року м. Київ № 640/6955/19

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючої судді Клочкової Н.В., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1

до Центральної комісії Міністерства юстиції України

про визнання протиправним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла ОСОБА_1 (надалі - позивач), адреса: 30300, Хмельницька область, м. Ізяслав, вул. Гагаріна, буд. 2 (Замкова виправна колонія у Хмельницькій області №58 ) до Центральної комісії Міністерства юстиції України (надалі - відповідач), адреса: 01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Центральної комісії Міністерства юстиції України від 17 листопада 2017 року, оформлене протоколом №17 в частині відмови ОСОБА_1 в задоволенні його звернення про переведення з однієї установи виконання покарань до іншої;

- зобов`язати Центральну комісію Міністерства юстиції України повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про його переведення із Замкової виправної колонії №58 до Софіївської виправної колонії (№55) Запорізької області або інших установ, області яких межують з Автономною Республікою Крим.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2019 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та останньому наданий строк для усунення виявлених судом недоліків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2019 року позивачу відмовлено у продовженні процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви, а позовна заява повернута останньому.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена, ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2019 року скасована, справа направлена до суду першої інстанції.

Так, скасовуючи ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2019 року, Шостий апеляційний адміністративний суд в своїй постанові зазначив, що «…у своєму клопотанні про продовження строків для усунення недоліків на десять днів, яке направлено за три дні до закінчення строку для усунення недоліків позовної заяви, позивач вказував на те, що звернувся за отриманням безоплатної правової допомоги 14.05.2019 року, тобто на наступний день після отримання копії ухвали від 26.04.2019 року. Крім того, зазначав, що продовження строку на саме на такий час необхідне для отримання документів від центру надання правової допомоги засобами поштового зв`язку та подальшого направлення їх на адресу суду.

На думку судової колегії, твердження суду першої інстанції про те, що факт звернення особи за правовою допомогою свідчить про її намір реалізувати свої процесуальні права, у тому числі, щодо усунення визначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліків.

Крім того, Окружним адміністративним судом міста Києва було залишено поза увагою факт перебування ОСОБА_1 у місцях позбавлення волі, що передбачає відмінний від звичайного режим спілкування та листування, запровадження яких може збільшити термін пересилання поштової кореспонденції.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що 11.06.2019 року на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва було направлене датоване 05.06.2019 року клопотання про усунення недоліків позовної заяви разом з довідкою від 15.05.2019 року №130 про залишок коштів на особовому рахунку, заявою про поновлення строку на оскарження та виправленою позовною заявою…»

Враховуючи обставини, які стали підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось судом, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2019 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху та останньому надано строк для усунення недоліків шляхом подання до суду

- належним чином оформленої позовної заяви відповідно до вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (з урахуванням пунктів 2, 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України) разом з її копією для відповідача;

- заяви про поновлення строків звернення до адміністративного суду з відповідною позовною заявою;

- довідки про відсутність на особовому рахунку станом на теперішній час грошових коштів або оригіналу документу про сплату судового збору за звернення до суду з адміністративним позовом майнового характеру у розмірі 768,40 гривень.

13 червня 2019 року на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви разом з довідкою державної установи «Замкова виправна колонія (№58)» про залишок грошових коштів на рахунку позивача від 15 травня 2019 року №130, належним чином оформленою позовною заявою відповідно до вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (з урахуванням пунктів 2, 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України) разом з її копією для відповідача та заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Так, в обґрунтування заяви про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою, ОСОБА_1 послався на те, що 02 серпня 2017 року він звернувся до Міністерства юстиції України про переведення його до Софіївської ВК №55 Запорізької області для подальшого відбування.

20 листопада 2017 року на адресу позивача надійшла відмова з Міністерства юстиції України, у зв`язку з відсутністю підстав, передбачених частиною 2 статті 93 Кримінально-виконавчого кодексу України.

02 квітня 2018 року позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з відповідною позовною заявою, ухвалою суду від 05 квітня 2018 року у відкритті провадження у справі відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2018 року ухвала Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2018 року скасована та справа передана на розгляд до Хмельницького окружного адміністративного суду.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2018 року позовна заява ОСОБА_1 повернута у зв`язку з неусуненням недоліків.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 05 квітня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті касаційного провадження на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2018 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року.

17 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з вказаною позовною заявою.

Крім того, у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду позивач послався також й на те, що він звернувся до суду з пропуском строку через дворічну тривалість засідань.

Також, позивач послався й на те, що він не має спеціальних юридичних знань та не мав можливості самостійно правильно оформити позовну заяву, лише після того, коли дізнався про діяльність центрів з надання правової допомоги, він звернувся до Шепетівського МЦзНБВПД з заявою від 27 лютого 2019 року про надання безкоштовного представника для складання процесуальних документів. Наказом від 25 березня 2019 року позивачу було надано безоплатну вторинну правову допомогу, що передбачає складання процесуальних документів.

04 квітня 2019 року працівником центру написана заява до Окружного адміністративного суду міста Києва про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

За доводами позивача, вказані вище обставини, з яких він пропустив строк є поважними, що є підставою для його поновлення.

Розглянувши вказану заяву позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відтак, беручи до уваги вказані норми, суд зазначає, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, положення "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, або направлення адвокатом запитів до відповідних органів з метою виконання укладеного між позивачем та адвокатом договору про надання правової допомоги не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії" та "Девеер проти Бельгії" Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28 березня 2006 року у справі "Мельник проти України" зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45).

Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує, у тому числі, рішення Центральної комісії Міністерства юстиції України від 17 листопада 2017 року , оформлене протоколом №17 в частині відмови йому в задоволенні його звернення про переведення з однієї установи виконання покарань до іншої, тобто про порушення своїх прав ОСОБА_1 дізнався або повинен був дізнатися 17 листопада 2017 року.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду з відповідною позовною заявою позивач посилається, у тому числі, й на те, що він звертався до Хмельницького окружного адміністративного суду з відповідною позовною заявою про оскарження рішення Центральної комісії Міністерства юстиції України від 17 листопада 2017 року , оформлене протоколом №17 в частині відмови йому в задоволенні його звернення про переведення з однієї установи виконання покарань до іншої, проте, у зв`язку з розглядом справи протягом двох років, він своєчасно не звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва.

З цього приводу, суд зазначає, що строки звернення до адміністративного суду є аналогом інституту позовної давності, який належить до галузей матеріального приватного права. Під строком звернення до адміністративного суду з позовною заявою слід розуміти проміжок часу після виникнення спору у публічно - правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою про захист своїх прав, свобод чи інтересів, а дотримання такого строку звернення є однією з умов для реалізації права на звернення до суду. Після закінчення цього строку особа не втрачає права звернутися з адміністративним позовом, при цьому, законодавцем врегульовано питання щодо необхідності зазначення поважних підстав для поновлення такого строку.

Тобто, перебіг позовної давності шляхом пред`явлення позову може перериватися в разі звернення позивача до суду. Проте, якщо суд у прийнятті позовної заяви відмовив або її повернув, то перебіг строку звернення до суду не переривається.

Аналогічна правова позиція щодо переривання строків звернення до суду викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року №6-1763цс16 та у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року № 6-895цс15.

Тобто, звернення до суду з позовною заявою, яка не відповідає вимогам процесуального законодавства, залишення судом вказаної позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків та, в подальшому, її повернення позивачеві, у зв`язку з не усуненням недоліків, не може бути розцінено як переривання перебігу встановлених строків для звернення до суду або поважністю причини пропуску такого строку.

Більш того, суд звертає особливу увагу на те, що позивач звертався до Хмельницького окружного адміністративного суду та ухвалою цього суду позовна заява була повернута позивачеві не з підстав порушення правил територіальної підсудності, а саме з підстав неусунення позивачем недоліків позовної заяви (http://reyestr.court.gov.ua/Review/76541210, http://reyestr.court.gov.ua/Review/79971020, http://reyestr.court.gov.ua/Review/80979986).

Також, суд зазначає, що позивач посилається на свою юридичну необізнаність, а також на звернення до центру надання безоплатної правової допомоги, проте, позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів щодо його відповідного звернення за правовою допомогою, а юридична необізнаність особи не є поважною причиною пропуску строку для звернення до суду за захистом своїх прав.

Суду невідомі обставини, які перешкоджали позивачеві звернутись до відповідного центру надання правової допомоги раніше та подати належним чином оформлену позовну заяву, із дотриманням вимог КАС України та у межах встановлених законодавством для звернення до суду.

З урахуванням вказаного суд визнає неповажними підстави, на які посилається позивач в обґрунтування поважності причин пропуску строку для звернення до суду з відповідною позовною заявою.

У відповідності до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

При цьому, суд звертає увагу, що при визначенні наслідків пропущення строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою застосовуються правила частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України та не можуть застосовуватись правила статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, якими врегульовано питання поновлення, продовження або відмови в такому поновленні чи продовженні процесуального строку саме щодо вчинення окремої процесуальної дії.

Аналізуючи викладені вище обставини та надані докази у їх сукупності, враховуючи те, що підстави, з яких пропущено строк звернення до суду визнані судом неповажними, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись пунктом 9 частини 4 статті 169, статтями 122, 123, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними підстави пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 повернути.

3. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

4. Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Клочкова