Справа № 163/1215/19
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року№ 857/11232/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання Кітраль Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 25 вересня 2019 року, ухвалене суддею Чишій С.С., м. Любомль, у справі за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною і скасування постанови у справі про порушення митних правил та закриття справи,-

В С Т А Н О В И В:

02.07.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Волинської митниці ДФС, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа В.М. №1774/20500/19 від 29.05.2019 в справі про порушення митних правил про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 131 936,88 грн. та закрити справу про порушення митних правил.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 25 вересня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа Василя Миколайовича від 29.05.2019 року в справі про порушення митних правил № 1774/20500/19 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.485 МК України з накладенням стягнення у ви гляді штрафу. Провадження в справі за протоколом про порушення митних правил № 1774/20500/19 за крито.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 про час і місце складення щодо нього протоколу про порушення митних правил повідомлений не був. На момент винесення оскаржуваної постанови повідомлення про дату розгляду протоколу він не отримав, тобто даних про своєчасне сповіщення позивача про місце і час розгляду справи не було. У зв`язку з цим він був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права, в тому числі щодо надання пояснень, присутності під час розгляду прото колу, користування правовою допомогою. Як підсумок, на момент винесення оскаржуваної постанови відомості про належне повідом лення позивача про час і місце розгляду протоколу були відсутні, а заяв про розгляд протоколу за його відсутності позивач не подавав.

Крім цього, під час здійснення провадження у справі про порушення митних правил та ви несення оскаржуваної постанови допущено необ`єктивність та неповноту щодо перевірки наявності або відсутності у діях позивача умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його ухваленим з неповним з`ясуванням обставинам, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, Волинська митниця ДФС оскаржила її, подавши апеляційну скаргу, в якій проситьскасувати рішення Любомльського районного суду Волинської області від 25 вересня 2019 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимогповністю.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянтвказує на те, що ОСОБА_1 під час митного оформлення транспортного засобу (товару) марки «LANDROVER», модель «FREELANDER», ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA205090/2019/004481 вчинив протиправні дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в сумі 43978 грн. 96 коп., тобто через агента з митного оформлення ТзОВ «Інтердек», громадянку ОСОБА_2 заявив в графі 36 митної декларації типу ІМ40ДЕ №UA205090/2019/004481 від 12.01.2019 року преференцію « 309», якою він скористався під час митного оформлення товару (транспортного засобу) за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA205090/2018/108770 від 13.12.2018 року.Вчинення правопорушення в справі про порушення митних правил №1774/20500/19 повністю стверджено матеріалами справи, а саме протоколом про порушення митних правил, витягом з баз даних: «Інспектор-2006», ЄАІС ДМСУ та іншими документами.

Також, апелянт звертає увагу на те, що позивачу Волинською митницею ДФС направлено лист від 19.04.2019 року №2414/03-70-20-02 про необхідність явки на 24.04.2019 року, який було направлено рекомендованим повідомленням №975. Окрім цього, у вищезазначених листах було роз`яснено права особи, передбачені ч.4 ст. 494 та ст. 498 МК України та зазначено контактний номер телефону. Разом з тим, було вказано, що у випадку неявки у встановлений термін, протокол про порушення митних правил, у відповідності до вимог МК України, може бути складений без вашої участі. Однак ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС не з`явився, та жодних клопотань, пояснень не надав. 24.04.2019 року посадовою особою Волинської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил №1774/20500/19, розгляд справи призначено на 29.05.2019 року за адресою Волинська митниця ДФС, Любомльський район, с.Римачі. Примірник вказаного протоколу був відправлений позивачу рекомендованим листом, відповідно до відмітки на конверті, лист було повернуто в зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Апелянт стверджує, що під час розгляду справи, посадовою особою в повній мірі було з`ясовано факт вчинення порушення митних правил, винність посадової особи в його вчиненні; обтяжуючих та пом`якшуючих обставин при відповідальності за вчинене правопорушення не встановлено.

Учасники справи на виклик апеляційного суду не прибули, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч.2 ст.313 КАС України.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 24.04.2019 головним державним інспектором відділу інформаційно-аналітичної роботи та моніторингу управління протидії митним правопорушенням та міжнародної протидії Волинської митниці ДФС Підгайним В.В. складено протокол №1774/20500/16 про порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачених ст. 485 МК України. У вказаному протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться 29.05.2019 о 10год. 00 хв. за адресою: Волинська область, Любомльський район, с. Римачі.

Постановою в справі про порушення митних правил №1774/20500/19 від 29.05.2019 року заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа В.М. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 300 несплаченої суми митних платежів, що становить 131936,88 грн.

Із постанови про порушення митних правил вбачається, що 12.01.2019 року посадовою особою м/п «Луцьк» Волинської митниці ДФС за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA205090/2019/004481, де агентом з митного оформлення ТзОВ «Інтердек», Волинська область, Луцький район, с.Струмівка, вул. Рівненська, 4 являлася громадянка ОСОБА_2 за договором-дорученням з громадянином України Кавкою ОСОБА_3 «про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів» №11/01/19/5 від 11.01.2019 року було проведено митне оформлення товару «автомобіль легковий, призначений для перевезення пасажирів по дорогах загального призначення, марка «LANDROVER», модель «FREELANDER», календарний рік виготовлення 1998, модельний рік виготовлення 1998, номер кузова НОМЕР_1 , тип кузова легковий універсал, тип двигуна - 20 НОМЕР_2 , робочий об`єм циліндрів двигуна 1998 cм3, потужність 72kW, тип палива дизель, колісна формула 4x4, загальна кількість місць включаючи водія 5, колір зелений, торгова марка: «LANDROVER», виробник: «LANDROVER,GB», що був у використанні, який відповідно до рахунку-фактури (UmowaSprzedazySamochodu) від 11.01.2019 №б/н був проданий в адресу фізичної особи громадянина ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 за ціною 3500 польських злотих.Під час митного оформлення зазначеного транспортного засобу, агентом з митного оформлення ТзОВ «Інтердек», громадянкою ОСОБА_2 в графі 36 митної декларації типу ІМ40ДЕ №UA205090/2019/004481 була зазначена преференція « 309», відповідно до якої ставка податку була визначена із застосуванням коефіцієнта 0,5 відповідно до п.20 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування акцизним податком легкових транспортних засобів» від 8 листопада 2018 року №2611-VIII. Встановлений цим пунктом коефіцієнт застосовується для легкових транспортних засобів, що використовувалися, які ввозяться на митну територію України фізичною особою для власного використання в кількості один легковий транспортний засіб на таку особу. За митне оформлення даною транспортного засобу при його митній вартості у 39131,54 гривень було сплачено митних платежів в загальній сумі 56 501 грн. 04 коп.

Проведеним аналізом митних оформлень товарів (транспортних засобів) за митними деклараціями в митному режимі «імпорт» було встановлено, що 13.12.2018 року посадовою особою м/п «Луцьк» Волинської митниці ДФС за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA205090/2018/10 8770, де агентом з митного оформлення ТзОВ «Вістон», м.Київ, вул. Миру, 3 являвся громадянин ОСОБА_5 за договором з громадянином України ОСОБА_1 із застосуванням преференції « 309», відповідно до якої ставка податку була визначена із застосуванням коефіцієнта 0,5 відповідно до п.20 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування акцизним податком легкових транспортних засобів» від 8 листопада 2018 року №2611-VIII, було проведено митне оформлення товару «легковий автомобіль, марки «SUZUKI», модель «SWIFT», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_4 , календарний рік виготовлення 2010, модельний рік виготовлення 2010, двигун бензиновий, робочий об`єм циліндрів 1242 cм3, потужність 69 кВт., колісна формула 4x2, тип кузова хетчбек, колір червоний, загальна кількість місць, включаючи місце водія 5, призначений для використання по дорогам загального користування для перевезення пасажирів, виробник -«SUZUKI», торгівельна марка - «SUZUKI», що був у використанні, який слідував вадресу громадянина України ОСОБА_1 .

Відповідно до службової записки управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Волинської митниці ДФС від 18.04.2019 №1 159/03-70-19-03-25, за митне оформлення автомобіля марки «LANDROVER», модель «FREELANDER», ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 при його митній вартості у 39131,54 гривень необхідно було сплатити митні платежі у загальній сумі 100480,00 гривень, тобто різниця між платежами, які було сплачено і платежами, які необхідно було сплатити становить 43978 (сорок три тисячі дев`ятсот сімдесят вісім) гривень 96 копійок.

Будучи опитаною по суті справи, громадянка ОСОБА_2 , агент з митного оформлення ТзОВ «Інтердек» пояснила, що під час митного оформлення товару (транспортного засобу) за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA205090/2019/004481 вона в графі 36 даної декларації зазначила преференцію « 309», так як громадянин України ОСОБА_1 не заявив їй про той факт, що попередньо на його ім`я вже було проведено митне оформлення транспортного засобу із застосуванням пільги, передбаченої п.20 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування акцизним податком легкових транспортних засобів» від 8 листопада 2018 року №2611 -VIII.

Таким чином, митний орган дійшов висноку, що ОСОБА_1 під час митного оформлення вказаного транспортного засобу (товару) вчинив протиправні дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в сумі 43978 грн. 96 коп., тобто через агента з митного оформлення ТзОВ «Інтердек», громадянку ОСОБА_2 заявив в графі 36 митної декларації типу ІМ40ДЕ №UA205090/2019/004481 від 12.01.2019 року преференцію « 309», якою він скористався під час митного оформлення товару (транспортного засобу) за митною декларацією типу ІМ40ДЕ№UA205090/2018/108770 від 13.12.2018 року.

Вважаючи вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, ОСОБА_1 звернувся із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 489 МК України).

Згідно із ст. 498 МК України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно до положень статті 526 Митного кодексу Українисправа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Однак, як встановив суд першої інстанції, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вручення позивачу копії протоколу, своєчасного сповіщення про місце і час розгляду справи про порушення митних правил відповідачем не надано.

З огляду на це, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що при розгляді справи про порушення митних правил та прийнятті постанови в справі про порушення митних правил відповідачем не дотримано вимог щодо своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, обмежено позивача у реалізації прав, передбачених Митним кодексом України, не дотримано вимог чинного законодавства та принципів.

Також в оскарженій постанові відсутні жодні обґрунтування щодо розгляду матеріалів справи про порушення митних правил у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1ст. 77 КАС Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом (частина 4 статті 242 КАС України).

Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами частини 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною 2 статті 2 цього ж Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Окрім того, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Частиною 1 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (частина 2 статті 6 КАС України).

У пунктах 70-71 рішення від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що враховуючи положення ч.3 ст.286 КАС України, оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил №1774/20500/19 від 29.05.2019 прийнята Волинською митницею ДФС протиправно, тому підлягає скасуванню, а справа про порушення митних правил закриттю.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 272, 286, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Любомльського районного суду Волинської області від 25 вересня 2019 року у справі №163/1215/19 за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною і скасування постанови у справі про порушення митних правил та закриття справи без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Р. Б. Хобор
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 13.11.2019.