Справа № 280/4387/19
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 листопада 2019 року Справа № 280/4387/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області (пр.Соборний, буд. 158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057, )

про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в виплати позивачу грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу, грошову допомогу у розмірі десяти його місячних пенсій у відповідності з вимогами п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що з 12.07.2010 року позивач перебував на обліку в Вознесенівському відділі обслуговування громадян м. Запоріжжя Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та йому була призначена але не виплачувалась фактично пенсію за вислугу років у відповідності до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 18.06.2019 року позивач отримує пенсію за віком, яку йому було призначено у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ. Вказав позивач, що відповідно до його трудової книжки та довідок з місця роботи, працював в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, які відноситься відповідно до підпунктів «е»-«ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та на момент призначення пенсії по вислузі років мав стаж роботи у галузі охорони здоров`я понад 30 років, але одразу ж після призначення продовжив працювати, а тому пенсія по вислузі років йому не виплачувалась. Зазначив, як стало йому відомо, що він, як працівник освіти, при виході на пенсію за віком, має право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти моїх місячних пенсій станом на день її призначення у зв`язку з чим 14.08.2019 року звернувсь до відповідача з заявою про призначення та виплати позивачу грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій, як особі, яка на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працювала в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до підпунктів «е»-«ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Листом № 42/А-9 від 22.08.2019 року Вознесенівський відділ обслуговування громадян м. Запоріжжя Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області було відмовлено позивачу в призначені та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій згідно з п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з посиланням на те, що позивач не маю права на відповідну грошову допомогу, так як йому було призначено пенсію по вислузі років, та порадили у разі незгоди звертатися до суду. Позивач зазначає, що вказані дії відповідача є протиправними, оскільки суперечать чинному законодавству, ґрунтуються на мотивах особистого тлумачення окремих норм правова і не відповідають критеріям правомірності рішення та дій суб`єкта владних повноважень, визначеним ч.З ст.2 КАС України.

Ухвалою суду від 11.09.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) у судовому засіданні 10.10.2019. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

10.10.2019 від представника відповідача до суду надійшов відзив на адміністративний позов (вх.№42144), в якому зазначено, що з 12.07.2010 позивачу первинно було призначено пенсію за вислугу років згідно його заяви про призначення пенсії та протоколу № 824973 від 23.07.2010 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 26.07.2010 позивачу нарахування пенсії по вислузі років було призупинено у зв`язку з працевлаштуванням на посаду, яка дає право на призначення такої пенсії. 27.11.2012 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії за вислугу років у період з 18.08.2012 по 21.08.2012. З 22.08.2012 позивачу нарахування пенсії по вислузі років знову було призупинено у зв`язку з працевлаштуванням на посаду, яка дас право на призначення такої пенсії. 18.06.2019 позивач звернувся до відповідача з заявою про переведення з одного виду пенсії на іншнй, а саме: з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Відповідачем було здійснено переведення позивача на пенсію за віком. Отже, вказав представник відповідача, позивачу з 12.07.2010 було присвоено статус пенсіонера, у період з 12.07.2010 року по 25.07.2010 року йому було нараховано та виплачено пенсію за вислугу років у сумі 503,26 грн., у період з 18.08.2012 року по 21.08.2012 року йому було нараховано та виплачено пенсію за вислугу років у сумі 155,51 гри. Таким чином, враховуючи, що позивачу було нараховано та виплачено пенсію за вислугу років у загальному розмірі 658,77 грн. відповідно до документів, що містяться у пенсійній справі, тому положення п. 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 на нього не розповсюджуються, оскільки головною умовою для отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення є саме неотримання (нспризначення) до моменту звернення за пенсією за віком будь-якої іншої пенсії. З урахуванням зазначено просить відмовити позивачу у задоволені позовних виог у повноу обсязі.

Згідно ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Отже, відповідно до вищевказаних приписів КАС України, справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у межах строку, встановленого ст. 258 КАС України.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 12.07.2010 призначено пенсію за вислугу років у відповідності до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як працівнику охорони здоровя.

З 17.06.2019 ОСОБА_1 призначено право на пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

14.08.2019 позивач звернувся до Вознесенівського відділу обслуговування громадян м. запоріжжя Управління обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

Листом від 19.08.2019 №6/Т-1 Вознесенівський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повідомив, що згідно із його особистою заявою від 18.06.2019 його переведено з пенсії за вислугу років, яка була призначена з 12.07.2010 року згідно із Законом України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Пенсію розраховано із загального страхового стажу на 31.05.2019 року 41 рік 4 місяці 20 днів (коефіцієнт стажу - 0,41333) та середньомісячної заробітної плати визначеної за період з 01.10.1991 р. по 30.09.1996 рта з 01.07.2000 р. по 31.05.2019. Також повідомив, що право на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсії у позивача відсутнє.

Позивач вважаючи такі дії відповідача протиправними та необґрунтованими звернувся до суду із вказаним позовом за захистом своїх прав.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи, державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" затверджено перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

За приписами пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-ІV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 (далі - Порядок).

Пунктом 5 Порядку встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Відповідно до пункту 7 Порядку, виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

З аналізу наведених норм права можливо зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з досягненням нею пенсійного віку, наявністю у неї необхідного страхового стажу, вихід на пенсію саме з посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.

Як встановлено судом з матеріалів справи, наявність спеціального стажу роботи та страхового стажу у позивача відповідачем не заперечується. Відтак, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909.

Разом з цим, матеріалами справи підтверджено, що позивачу первинно пенсію за вислугу років було призначено з 12.07.2010 року, а з 26.07.2010 року було призупинено, у зв`язку з працевлаштуванням. У період з 12.07.2010 року по 25.07.2010 року позивачу було нараховано та виплачено пенсію за вислугу років у сумі 503,26 грн., у період з 18.08.2012 року по 21.08.2012 року йому було нараховано та виплачено пенсію за вислугу років у сумі 155,51 грн. Фактичне отримання позивачем пенсії за вислугою років підтверджується Протоколом від 23.07.2010 року та Протоколом від 24.12.2012 року (відділення зв`язку 69005) .

Синтаксичний аналіз пункту 7-1 розділу "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та пункту 5 Порядку № 1191 дає підстави для висновку, що умовою наявності права на отримання вказаної грошової допомоги є не відсутність факту отримання особою будь-якого іншого виду пенсії на момент виходу на пенсію за віком, як помилково вважали суди попередніх інстанцій, а відсутність такого факту до моменту виходу на цю пенсію, тобто в будь-який момент до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. При цьому законодавство не ставить право особи на отримання такої допомоги в залежність від розміру або тривалості отримання нею пенсії та часу її призначення, якщо такі обставини мали місце до виходу на пенсію за віком.

Тобто до призначення позивачу пенсії за віком ОСОБА_1 певний час отримував пенсію за вислугу років, що позбавляє позивача права на отримання грошової допомоги на підставі пункту 7-1 розділу "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, встановлені обставини справи свідчать, що до моменту отримання права на призначення пенсії за віком позивачу була призначена та виплачувалась пенсія за вислугою років, вказане у відповідності до приписів п.7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є підставою для відмови у виплаті позивачу грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

Окрім того, згідно ст.139 КАС України, сплачений при зверненні до суду з даним позовом судовий збір не підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області (пр.Соборний, буд. 158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057, ) про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії, - відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 04.11.2019.

Суддя А.В. Сіпака