Справа № 320/1343/19
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 року № 320/1343/19

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Лисенко В.І.,

при секретарі судового засідання Некрашевич Г.О.,

за участі:

представника позивача - Залюбовської Л.Б.,

відповідач - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Київській області до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Державна архітектурно-будівельна інспекція України в Київській області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд зобов`язати ОСОБА_1 знести за власний рахунок самочинно збудовані об`єкти будівництва , а саме прибудову до приміщень кафетерію №1 та АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:009:0009).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем без розробленої у встановленому законом порядку проектної документації та без документа, що дає право на виконання будівельних робіт, здійснено будівельні роботи з реконструкції будівлі кафетерію, а саме до приміщення кафетерію влаштовано прибудову розмірами 5,8х8.2 м із дерев`яних брусів. Позивач стверджує, що вказане самочинне будівництво здійснюється з істотним порушенням вимог будівельних норм і правил, порушує інтереси суспільства та права окремих громадян, при цьому, відповідач відмовляється привести об`єкт самочинного будівництва у відповідність до вимог містобудівного законодавства. Тому, керуючись вимогами статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», позивач звернувся до суду з вимогами про знесення самочинного будівництва.

Відповідач, своїм правом, передбаченим статтею 162 КАС України, не скористався, заяву по суті справи до суду не надавав.

Суд зазначає, що згідно відомостей, наданих позивачем, фізична особа ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

У зв`язку із тим, що на запити суду до органів реєстрації місця проживання/місця перебування отримана інформація не дала можливості встановити зареєстроване у встановленому законодавством порядку місце проживання (перебування) відповідача, керуючись приписами частини сьомої статті 171 КАС України, виклик ОСОБА_1 , здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України".

Ухвалою суду від 08.07.2019 відкрито загальне позовне провадження в даній адміністративній справі.

08 жовтня 2019 року судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 05.11.2019, прибув представник позивача, та підтримав позовні вимоги у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не з`явився, із заявами та/або клопотаннями до суду не звертався.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», згідно з Порядком здійснення державного архітектурно - будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, на підставі наказу Державної архітектурно- будівельної інспекції України від 08.09.2015 №976, звернення Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області вх. №10/10-0506/22 від 05.06.2018 та направлення для проведення позапланової перевірки від 11.06.2018 №456.18/03, у період з 19.06.2018 по 04.07.2018 проведено позапланову перевірку дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил об`єкта будівництва - «реконструкція кафетерію по АДРЕСА_3 (а.с. 12-14).

За результатами зазначеної перевірки складено акт №Т-0407/1 та протокол №1-Л-А-0407/1 від 04.07.2018, який містить інформацію про суть виявлених порушень, кваліфікацію правопорушення, за яке передбачена відповідальність у відповідності до Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (а.с. 15-24).

Замовнику будівництва надано припис №С-0407/1 від 04.07.2018 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зобов`язано усунути виявлені порушення до 0.09.2018, шляхом оформлення документів, які дають право на виконання будівельних робіт, шляхом приведення земельної ділянки до попереднього стану або іншим шляхом відповідно до чинного законодавства та припис №С-0407/2 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 04.07.2018 року, яким зобов`язано зупинити експлуатацію кафетерію по АДРЕСА_3 з 09.07.2018.

Судом встановлено, що перевірка проходила в присутності суб`єкта містобудування ОСОБА_2 Івана Валентиновича, якому було вручено матеріали, складені за результатами проведення позапланового заходу державного контролю, а саме: акт, приписи та протокол, про що свідчить особистий підпис відповідача у відповідних графах даних документів.

У подальшому, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення 18.07.2018, Головним інспектором будівельного нагляду Трохименком А.О. було прийнято постанову № А-1807/4 від 18.07.2018 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 5, 12, 13 ст. 96 КУпАП та накладено штраф у розмірі 10 200 грн.

Примірник постанови був отриманий відповідачем 24.07.2018 особисто, що підтверджується підписом останнього у відповідній графі зазначеної постанови. Штраф у розмірі 10200,00 грн. був сплачений відповідачем у повному обсязі у добровільному порядку, що підтверджується квитанцією №34449823 від 15.08.2018 (а.с. 38).

З метою перевірки виконання суб`єктом містобудівної діяльності - гр. ОСОБА_1 вимог приписів Департаменту про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 04.07.2018 №С-0407/1 та №С-0407/2, позивачем проведено позапланову перевірку та встановлено, що станом на 27.09.2018 вимоги зазначених приписів не виконано, оскільки не зупинено експлуатацію кафетерію разом із влаштованою прибудовою по АДРЕСА_3 , а також, виявлені порушення не усунуто шляхом введення об`єкта в експлуатацію, шляхом приведення земельної ділянки до попереднього стану, або інших шляхом, відповідно обов`язковий для виконання припис № С-0407/1 від 04.07.2018 та Припис № С-0407/2 від

04.07.2018 не виконані.

За результатами повторної перевірки відповідача, Департаментом складено відповідний акт №Т- 2709/2 та протокол №3-Л-А-2709/1 від 27.09.2018, які містять інформацію про суть виявленого порушення, кваліфікацію правопорушення під правопорушення, за яке передбачена відповідальність у відповідності до Закону України «Про відповідальність, за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Окрім цього, замовнику будівництва було повторно видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №С- 2709/3 від 27.09. 2018, яким зобов`язано гр. ОСОБА_1 усунути виявлені порушення до 27.10.2018, шляхом введення об`єкту в експлуатацію, шляхом приведення земельної ділянки до попереднього стану або іншим шляхом відповідно до чинного законодавства.

Матеріали справи свідчать, що вказана перевірка проводилась у присутності відповідача, який відмовився від отримання матеріалів зазначеної перевірки, про що у зазначених документах зроблено відповідних запис.

Оскільки відповідач відмовився від отримання матеріалів перевірки, їх було направлено засобами поштового зв`язку, що підтверджується фіскальним чеком ПАТ «Укрпошта» №219 від 02.10.2018 (а.с. 56).

Надалі, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення 16.10.2018, Головним інспектором будівельного нагляду Трохименком А.О. було винесено відносно позивача постанову № А-1610/1 від 16.10.2018 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-42 КУпАП та накладено штраф у розмірі 5100,00 грн.

Примірник постанови був отриманий відповідачем 19.10.2018 особисто, що підтверджується підпис останнього у відповідній графі зазначеної постанови.

Також, у подальшому, на виконання вимог приписів п. 7 Порядку № 553, з метою перевірки виконання суб`єктом містобудівної діяльності - гр. ОСОБА_1 , вимог припису Департаменту про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил №С-2709/3 від 27.09.2018, позивачем проведено позапланову перевірку та встановлено, що станом на 27.12.2018 вимоги зазначеного припису не виконано, оскільки виявлені порушення не усунуто шляхом введення об`єкта в експлуатацію, шляхом приведення земельної ділянки до попереднього стану, або інших шляхом, відповідно до чинного законодавства.

За результатами повторної перевірки відповідача, Департаментом складено відповідний акт № Т- 2712/1 (а.с. 60-68).

Вказана перевірка проводилась у присутності відповідача, який відмовився від отримання матеріалів зазначеної перевірки, про що у зазначених документах зроблено відповідних запис. Оскільки ОСОБА_1 відмовився від отримання акту, його було направлено засобами поштового зв`язку, що підтверджується фіскальним чеком ПАТ «Укрпошта» №307 від 02.01.2019 (а.с. 69).

Вважаючи, що відповідачем здійснюється самочинне будівництво, що порушує права та інтереси інших осіб, здійснити перебудову якого відповідач відмовляється, позивач звернувся до суду з вимогою про його знесення.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Відповідно статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 №687-XIV будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17.02.2011 (далі по тексту - Закон № 3038-VI).

Як встановлено частиною першою статті 26 Закону № 3038-VI забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.

Частиною четвертою цієї ж статті передбачено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону № 3038-VI проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно з частиною 1 статті 29 Закону № 3038-VI основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Частиною п`ятою статті 29 Закону № 3038-VI передбачено, що містобудівні умови та обмеження містять: 1) назву об`єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об`єкта; 2) інформацію про замовника; 3) відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні; 4) гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах; 5) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки; 6) максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону); 7) мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд; 8) планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони); 9) охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж.

Згідно з частиною десятою статті 29 Закону № 3038-VI завдання на проектування визначає обґрунтовані вимоги замовника до планувальних, архітектурних, інженерних і технологічних рішень об`єкта будівництва, його основних параметрів, вартості та організації його будівництва і складається з урахуванням технічних умов, містобудівних умов та обмежень.

Відповідно до частини першої статті 30 технічні умови - це комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об`єкта будівництва, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам щодо водопостачання (з урахуванням потреб забезпечення пожежогасіння), тепло-, електро- і газопостачання, водовідведення, зовнішнього освітлення, відведення зливових вод та телекомунікації.

Частиною першою статті 31 Закону № 3038-VI передбачено, що проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Відповідно до частини першої статті 34 Закону № 3038-VI щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України замовник має право виконувати будівельні роботи після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 376 Цивільного кодексу України встановлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

За змістом частин 2-5 цієї ж статті особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до частини сьомої статті 376 Цивільного кодексу України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Наведеним положенням кореспондують приписи статті 38 Закону № 3038-VI, відповідно до частини 1 якої, у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Відповідно до частини другої статті 38 Закону № 3038-VI за рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.

Виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Опрацювання змісту вищенаведених норм права свідчить, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом за наявності однієї з таких умов: (1) вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, (2) вони збудовані або будуються без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, (3) вони збудовані або будуються з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Об`єкти самочинного будівництва, перебудова яких з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм, є неможливою, підлягають знесенню.

Отже, для прийняття рішення про знесення об`єкта будівництва, слід обов`язково встановити наявність умов, передбачених статтею 376 Цивільного кодексу України у взаємозв`язку із статтею 38 Закону № 3038-VI, а саме: (1) істотне відхилення від проекту або його відсутність; (2) суперечність суспільним інтересам або порушення права інших осіб; (3) істотного порушення будівельних норм і правил; (4) неможливість проведення перебудови об`єкта з метою усунення порушень або відмова особи від її проведення; (5) невиконання припису про усунення порушень.

Перевіряючи обґрунтованість висновків органу державного архітектурно-будівельного контролю, судом встановлено, що під час позапланової перевірки відповідача було здійснено виїзд на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 .

Посадовими особами позивача було встановлено, що за вказаною адресою виконано загально-будівельні роботи з реконструкції будівлі кафетерію, а саме, до приміщення кафетерію №1 та №2 влаштовано прибудову розмірами в плані 5,8х8,2м із дерев`яних брусів.

Відповідно до Договору купівлі-продажу кафетерію від 08.09.2016, зареєстрованого в реєстрі за №1158 та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав від 12.09.2016 №67854644, кафетерій загальною площею 87,1 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 0,0200 га, кадастровий номер :01:009:0009, на праві приватної власності належить відповідачу.

Так, будівельні роботи з реконструкції будівлі кафетерію виконано без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, на об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів із незначними наслідками (CCI). Будівельні роботи виконані без отримання вихідних даних забудови земельної ділянки та розроблення і погодження проектної документації. Замовником не забезпечено здійснення авторського нагляду під час будівництва. Замовником не забезпечено здійснення технічного нагляду під час будівництва.

Замовником будівництва - гр. ОСОБА_1 , будівля кафетерію разом із влаштованою прибудовою по АДРЕСА_3 , експлуатується, без прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Вказане доводиться відомостями з Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, який станом на день розгляду справи не містить інформації щодо видачі документів дозвільного та декларативного характеру на початок виконання підготовчих та будівельних робіт, на земельній ділянці за вищевказаною адресою.

Беручи до уваги зазначене та враховуючи обставини, встановлені у рамках державного архітектурно-будівельного контролю, будівельні роботи на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_3 , здійснюються:

- без отримання вихідних даних (містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, технічні умови, завдання на проектування);

- без розробленої в установленому порядку проектної документації та без документу, що надає право на виконання будівельних робіт.

Суд наголошує, що приписи про усунення перелічених порушень були належним чином вручені відповідачу, а правом на їх оскарження відповідач не скористався. Станом на день розгляду справи вимоги приписів про усунення порушень замовник не виконав, чим допустив істотні порушення будівельних норм і правил, а тому, здійснення відповідачем перебудови зведеної споруди відповідно до державних норм та будівельних правил, є неможливим.

Встановлені під час розгляду справи обставини, дають підстави для висновку, що відповідач не виконує вимоги приписів про усунення порушень містобудівного законодавства та продовжує будівельні роботи об`єкта самочинного будівництва та його експлуатацію, ігноруючи порушення вимог містобудівного законодавства та порушення інтересів прав інших осіб та суспільства в цілому.

Підсумовуючи вищенаведене, суд вважає, що об`єкт самочинного будівництва - прибудова до приміщень кафетерію №1 та АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:009:0009), підлягає знесенню.

Такої ж правової позиції дотримався Верховний Суд у постановах 19 вересня 2019 року у справі №814/2724/15 та від 22 квітня 2019 року у справі № 1527/14472/12.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Будь-яких доказів, які б спростували доводи позивача про здійснення відповідачем самочинного будівництва та щодо наявності визначених у законі підстав для його знесення, відповідач не надав.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов`язати гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) знести за власний рахунок самочинно збудовані об`єкти будівництва, а саме: прибудову (розмірами в плані 5,8х8,2 м із дерев`яних брусів) до приміщень кафетерію №1 та АДРЕСА_4 2 по АДРЕСА_3 (кадастровий номер :01:009:0009).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 15 листопада 2019 р.