Справа № 742/2823/16-а
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 742/2823/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Коротка А.О.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на окрему ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16.08.2019 за заявою ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови йому в проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 80 % заробітної плати, згідно довідки прокуратури Чернігівської області від 03.02.2016 № 18-152.

- зобов`язати Прилуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років, призначену у відповідності до Закону України «Про прокуратуру», в розмірі 80 % заробітної плати без обмежень максимального розміру, на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 № 1013, згідно довідки прокуратури Чернігівської області від 03.02.2016 № 18-152 з 01.01.2016.

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.10.2016, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016, позов задоволено: визнано протиправними дії Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 80 % заробітної плати, згідно довідки Прокуратури Чернігівської області від 03.02.2016 № 18-152; зобов`язано Прилуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, призначену у відповідності до Закону України «Про прокуратуру», в розмірі 80 % заробітної плати без обмежень максимального розміру, на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 № 1013, згідно довідки Прокуратури Чернігівської області від 03.02.2016 № 18-152 з 01.01.2016.

27.12.2016 за вих.№ 6544/03 Прилуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило Пугачова В.В. про перерахунок розміру його пенсії, яка з 01.01.2016 становить 20 122, 76 грн. (25 153, 45 грн., х 80%).

Листом начальника відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 18 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 26.06.2019 ОСОБА_1 було повідомлено про те, що його пенсійна справа переглянута та приведена у відповідність до Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якого максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, а тому з 01.07.2019 виплата йому пенсії буде здійснюватися у розмірі 15 640, 00 грн., крім того, просили його перерахувати на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області суму переплати пенсії з 01.10.2017 по 30.06.2019 розміром 131 437, 96 грн.

06.07.2019 ОСОБА_1 отримав вказаний лист та ознайомився з його змістом, а 17.07.2019 він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо надання йому завіреної копії протоколу/розпорядження, на підставі якого його пенсійну справу переглянуто та прийнято рішення про зменшення йому пенсійних виплат.

24.07.2019 за вих. № 2747/02/П-12 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надіслало Пугачову В.В. копії розпоряджень про перерахунок його пенсії.

01.08.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з заявою в порядку ст. 383 КАС України про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених вказаним судовим рішенням, в порядку ст. 383 КАС України, у справі № 742/2823/16-а, в якій просив:

- визнати протиправними дії, вчинені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області на виконання рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.10.2016 у справі № 742/2823/16-а в частині обмеження максимального розміру пенсії з 01.07.2019.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відновити з 01.07.2019 виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років без обмеження її максимального розміру відповідно до Закону України «Про прокуратуру» на підставі постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.10.2016 у справі № 742/2823/16-а в розмірі, в якому вона виплачувалась з моменту останнього перерахунку пенсії, тобто з 01.01.2016.

Окремою ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16.08.2019 заяву ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду, задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою Головним управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України відмовити.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Мотивами оскаржуваної ухвали є те, що Головним управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області протиправно не було виконано в повному обсязі постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.10.2016, а саме в частині обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2019, оскільки даними діями відповідач порушує право ОСОБА_1 на отримання пенсії без обмеження її максимального розміру за вказаний період, як було визначено в резолютивній частині вищевказаної постанови, у зв`язку з чим заява позивача підлягає задоволенню.

Апелянт в своїй скарзі зазначає, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було не повно досліджено обставини, що мають значення для справи, не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Так, з метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, регламентований статтею 383 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно ч. 6 ст. 383 КАС України встановлено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 249 КАС України передбачено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Як вже було зазначено вище, постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.10.2016 Прилуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, зобов`язано з 01.01.2016 провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 на підставі довідки прокуратури Чернігівської області від 03.02.2016 № 18-152 про заробіток на посаді начальника відділу прокуратури Чернігівської області в розмірі 80 % від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження її максимального розміру.

Водночас, листом начальника відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 18 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 26.06.2019 ОСОБА_1 було повідомлено про те, що його пенсійну справу було переглянуто та приведено у відповідність до вимог статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», а саме обраховано з обмеженням її максимального розміру, що не перевищує 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, всупереч визначених в резолютивній частині вимогам постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.10.2016, виконав її не повністю та перерахунок пенсії ОСОБА_2 не був проведений згідно даних, вказаних у довідці прокуратури Чернігівської області від 03.02.2016 № 18-152 з 01.01.2016 без обмеження її максимального розміру.

Доводи апелянта про те, що в резолютивній частині постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.10.2016 суд першої інстанції посилаючись на відсоткову суму заробітку без обмеження її максимального розміру перед сполученням «без обмеження її максимального розміру» не вказав слово «пенсія», а тому спонукав відповідача до перерахунку пенсії без обмеження максимального розміру заробітної плати, а не пенсії, колегія суддів не бере до уваги та вважає необґрунтованими, оскільки апелянтом неправильно розтлумачено зміст судового рішення та допущено перекручення відомостей, наведених в ньому. Більше того, колегія суддів зауважує, що після того, як рішення суду набрало законної сили, відповідач вчиняє дії, які були предметом оскарження при судовому розгляді справи.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що при виникненні труднощів при виконанні рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області мало право скористатися механізмами, передбаченими КАС України, для таких випадків, зокрема, звернутися до суду із заявою про роз`яснення судового рішення, про встановлення способу виконання рішення, тощо.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про те, що безпідставно зробивши дії по проведенню перерахунку пенсії після того, як рішення суду набрало законної сили та стало обов`язковим до виконання, відповідач поставив під сумнів всю систему правосуддя, проявив неповагу до суду, штучно вчинив певні дії для того, щоб не виконувати рішення суду.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що невиконання або неналежне виконання рішення суду суперечить вимогам ст. 6 Конституції України щодо здійснення державної влади в Україні на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Виходячи з вищевикладеного, з метою ефективного судового захисту прав позивача на пенсійне забезпечення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно задовольнив заяву ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а окрему ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16.08.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст постанови виготовлений 13.11.2019.