Справа № 200/11957/19-а
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 р. Справа№200/11957/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2019 року (згідно з відбитком поштового штампу на конверті) ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій відповідача щодо не зарахування періоду навчання в Донецькому політехнічному інституті з 01 вересня 1976 року по 26 січня 1978 року та з 01 вересня 1980 року по 14 червня 1984 року до загального трудового стажу при призначенні пенсії; зобов`язання зарахувати до загального трудового стажу період навчання в Донецькому політехнічному інституті з 01 вересня 1976 року по 26 січня 1978 року та з 01 вересня 1976 року по 14 червня 1984 року; визнання протиправними дій щодо невиплати пенсії з 23 жовтня 2018 року по 31 грудня 2018 року; зобов`язання виплатити заборгованість з пенсії з 23 жовтня 2018 року по 31 січня 2019 року включно; допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць.

Позов подано з підстав порушення відповідачем права позивача на отримання пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в належному розмірі, оскільки при призначенні пенсії до загального стажу не було враховано період навчання в Донецькому політехнічному інституті, про що свідчать листи від 23 липня 2019 року та від 05 вересня 2019 року. Крім того, відповідачем протиправно не виплачено суму пенсії за минулий час - з 23 жовтня 2019 року по 31 грудня 2018 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

30 жовтня 2019 року від Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити в позові з підстав правомірності незарахування періоду навчання в Донецькому політехнічному інституті з 01 вересня 1976 року по 26 січня 1978 року та з 01 вересня 1976 року по 14 червня 1984 року у зв`язку з тим, що вказаний період значно перевищує законодавчо встановлений термін навчання.

Також у відзиві на позовну заяву зазначено, що відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05 листопада 2014 року № 637 (з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 788) суми пенсій, які не виплачено за минулий період до місяця їх відновлення, обліковуються та будуть виплачені на умовах та порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. На час подання відзиву на позов окремий порядок не визначено, підстави для виплати заборгованості відсутні.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 (а. с. 9-11).

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 29 жовтня 2015 року № фактичним місцем проживанням позивача є: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

13 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком (зареєстрована за № 322) (а.с. 35).

На дату звернення із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 досяг віку, встановленого абзацом 1 частини першої статті 26 Закону № 1058, а саме 60 років.

З 23 жовтня 2018 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 1643 гривні 93 копійки з урахуванням страхового стажу 34 роки 08 місяців 00 днів (а.с.33).

До страхового стажу не було зараховано період навчання в Донецькому політехнічному інституті з 01 вересня 1976 року по 26 січня 1978 року та з 01 вересня 1976 року по 14 червня 1984 року у зв`язку з тим, що вказаний період значно перевищує законодавчо встановлений термін навчання (а.с. 19).

Позивач не погоджується з рішенням відповідача щодо неврахування вказаного періоду під час розрахунку пенсії.

Із розпорядження від 20 листопада 2018 року за особовим рахунком № НОМЕР_2 вбачається, що пенсія нарахована з 23 жовтня 2018 року (а. с. 33 ); із витягу з протоколу засідання комісії від 26 листопада 2018 року № 48 - що прийнято рішення про призначення виплати пенсії ОСОБА_1 (а. с. 50); із виписки за особовим рахунком АТ «Ощадбанк» - що пенсія виплачується з 01 січня 2019 року (а. с. 28). Пенсія за період з 23 жовтня 2018 року по 31 грудня 2018 року нарахована, але не сплачена (а. с. 51 ).

Вищенаведені обставини сторонами не оспорюються.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з частинами першою, третьою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на певні види забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, яка ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року №137-V та набула чинності 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова частина права на соціальний захист, є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058).

Статтею 8 Закону № 1058 передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною першою статті 27 Закону № 1058 встановлено, що розмір пенсії за віком визначається шляхом множення заробітної плати (дохіду) застрахованої особи, яка визначена відповідно до статті 40 цього Закону, на коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно з абзацом 1 частини першої статті 28 Закону № 1058 за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

З аналізу даних норм вбачається, що розмір призначеної пенсії безпосередньо пов`язаний з наявним страховим стажем особи.

Рішенням відповідача до загального трудового стажу не зараховано періоди навчання в Донецькому політехнічному інституті з 01 вересня 1976 року по 26 січня 1978 року та з 01 вересня 1976 року по 14 червня 1984 року, так як вказаний період значно перевищує законодавчо встановлений термін навчання.

З такими висновками відповідача суд не погоджується з огляду на наступне.

Абзацом 1 частини першої статті 24 Закону № 1058 встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (абзац 1 частини другої статті 24 Закону № 1058).

Відповідно до пункту «д» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

За приписами статті 62 Закону № 1788- XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання даної норми постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Абзацом 2 пункту 1 вказаного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними

установами.

Судом встановлено, що період навчання ОСОБА_1 в Донецькому політехнічному інституті з 01 вересня 1976 року по 14 червня 1984 року підтверджується дипломом серія НОМЕР_3 від 14 червня 1984 року (а.с. 19).

Доводи відповідача про ненадання диплому при призначенні пенсії спростовуються листом від 05 вересня 2019 року № 1225/А-01-01-01 Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Період навчання з 01 вересня 1980 року по 14 червня 1984 року також кореспондується з записами в трудовій книжці позивача НОМЕР_4 , а саме: відповідно до запису № 10 ОСОБА_1 поновлений на другий курс Донецького політехнічного інституту (наказ № 01-451 від 08 серпня 1980 року), відповідно до запису № 11 - відрахований з числа студентів у зв`язку з закінченням інституту (наказ № 05-1037 від 14 червня 1984 року) (а.с. 16).

Для уточнення періоду навчання позивачем надана довідка № 244/19-15 від 11 липня 2019 року (а.с. 21). Відповідно до зазначеної довідки ОСОБА_1 01 вересня 1976 року зарахований студентом на 1 курс денного навчання гірничо-електромеханічного факультету Донецького політехнічного інституту (наказ № 01-635 від 28 серпня 1976 року). З 26 січня 1978 року відрахований з числа студентів (наказ № 05-135 від 27 січня 1978 року). 01 вересня 1980 року поновлений на другий курс Донецького політехнічного інституту (наказ № 01-451 від 08 серпня 1980 року), 15 вересня 1984 року відрахований з числа студентів у зв`язку з закінченням інституту (наказ № 05-1037 від 14 червня 1984 року).

Вказані документи цілком підтверджують факт навчання позивача в Донецькому політехнічному інституті з 01 вересня 1976 року по 26 січня 1978 року та з 01 вересня 1980 року по 14 червня 1984 року.

Щодо неврахування відповідачем довідки № 244/19-15 від 11 липня 2019 року з посиланням на її нечинність, суд зазначає наступне.

Всі первинні документи, які сформовані до проведення антитерористичної операції, не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особи права на отримання пенсії тільки з тих міркувань, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де набутий відповідний стаж роботи.

Щодо окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

З огляду на загальні принципи («намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, орган Пенсійного фонду України повинен приймати та визнавати документи, що видані органами, підприємствами, установами та організаціями, що знаходяться на непідконтрольній українській владі території, оскільки їх неприйняття та невизнання веде за собою порушення прав громадян.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що неврахування довідки № 244/19-15 від 11 липня 2019 року призвело до порушення прав позивача.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про незаконність дій відповідача в частині невключення періоду навчання в Донецькому політехнічному інституті з 01 вересня 1976 року по 26 січня 1978 року та з 01 вересня 1980 року по 14 червня 1984 року до загального трудового стажу при призначенні пенсії та зобов`язання зарахувати до загального трудового стажу вказані періоди навчання.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій щодо невиплати пенсії з 23 жовтня 2018 року по 31 грудня 2018 року та зобов`язання виплатити заборгованість з пенсії з 23 жовтня 2018 року по 31 січня 2019 року включно, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 47 Закону № 1058 пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 46 Закону № 1058 нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Посилання представника відповідача у відзиві на позов на постанову Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05 листопада 2014 року № 637 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 788 від 21 серпня 2019 року) як на підставу правомірності несплати позивачеві пенсії за спірний період, суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

Пункт 1 цієї постанови доповнено абзацом 20 згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 788 від 21 серпня 2019 року, за змістом якого суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Внаслідок прийняття вказаної норми Кабінетом Міністрів України не тільки фактично зупинено виплату громадянам України пенсійних виплат на невизначений період часу, а й змінено строк виплати пенсій, регламентований частиною першою статті 47 Закону № 1058.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

У преамбулі до Закону № 1058 зазначено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Судом встановлено, що жодних змін до Закону № 1058 з приводу особливостей виплати заборгованості пенсіонерам, які є внутрішньо переміщеними особами, Верховною Радою не приймалось.

За змістом конституційних норм (статті 113, 116, 117 Конституції України) Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само, як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Відповідно до частини третьої статті 7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Таким чином, приписи абзацу 20 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05 листопада 2014 року № 637 (з урахуванням змін, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 788 від 21 серпня 2019 року) не можуть бути застосовані до правовідносин у цій справі, оскільки вони не відповідають частині першій статті 47 Закону № 1058.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не виплачено ОСОБА_1 пенсію за період з 23 жовтня 2018 року по 31 грудня 2018 року, а тому позовні вимоги про визнання протиправними дій щодо невиплати пенсії та зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за цей період єобґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідно до виписки за особовим рахунком АТ «Ощадбанк» пенсія виплачується з 01 січня 2019 року (а. с. 28), тому позовні вимоги в частині виплати пенсії за січень 2019 року задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача про допущення негайного виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць, суд зазначає, що згідно з вимогами статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема, чи є підстави допустити негайне виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду, зокрема про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, рішення суду в частині зобов`язання виплатити заборгованість з пенсії з 23 жовтня 2018 року по 31 грудня 2018 року включно підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до вимог статті 139 КАС України судовий збір в сумі 768,40 грн. належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь позивача.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 263, 295, 297, 371 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (ЄДРПОУ: 4217161, місцезнаходження: вул. Зелінського, 27А, м. Маріуполь, Донецька область, 87548) задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині невключення періодів навчання в Донецькому політехнічному інституті з 01 вересня 1976 року по 26 січня 1978 року та з 01 вересня 1980 року по 14 червня 1984 року до загального трудового стажу при призначенні пенсії.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до загального трудового стажу період навчання в Донецькому політехнічному інституті з 01 вересня 1976 року по 26 січня 1978 року та з 01 вересня 1980 року по 14 червня 1984 року.

Визнати протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати пенсії з 23 жовтня 2018 року по 31 грудня 2018 року.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити заборгованість з пенсії з 23 жовтня 2018 року по 31 грудня 2018 року включно.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині зобов`язання Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити заборгованість з пенсії з 23 жовтня 2018 року по 31 грудня 2018 року включно в межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (ЄДРПОУ: 4217161, місцезнаходження: вул. Зелінського, 27А, м. Маріуполь, Донецька область, 87548) судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14 листопада 2019 року.

Суддя Ю.М. Льговська