Справа № 200/7861/19-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року справа № 200/7861/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Казначеєва Е.Г., секретар судового засідання - Харечко О.П., за участю представника відповідача Михайлішиної С.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року (повний текст складено 23 вересня 2019 року в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/7861/19-а (суддя в 1 інстанції - Галатіна О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), в якому просив: визнати бездіяльність (дії) Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не проведення належної індексації та перерахунку пенсії позивачу згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою КМУ від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» з 01 березня 2019 року - протиправною, та такою, що порушує право позивача на соціальний захист; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести позивачу належну індексацію та перерахунок пенсії згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою КМУ від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» з 01 березня 2019 року (арк.справи 4-10).

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначав, що він є пенсіонером МВС України та знаходиться на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області. 17.05.2019 звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку та проведення індексації пенсії з приводу Постанови КМУ від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році». В червні 2019 року ним отримано відповідь № 3168-х-01 від 05.06.2019 року про відмову в задоволенні його звернення. В обґрунтування відмови відповідач зазначив, що як пенсіонер МВС України він не належить до осіб, пенсія яких обчислена з урахуванням заробітку (грошового забезпечення) відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону № 2262 і підстав для проведення індексації пенсії немає.

Позивач вважає дії відповідача протиправними та такими, що суперечать діючому законодавству, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду з приводу порушення його прав та соціальних гарантій.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року у справі № 200/7861/19-а в задоволенні адміністративного позову було відмовлено (арк.справи 66-67а).

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у наступній редакції: «Зобов`язати відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області вирішити питання з приводу проведення індексації пенсії позивачу - ОСОБА_1 з квітня 2018 року, відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.».

На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в позовній заяві та протягом розгляду справи в суді першої інстанції.

В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення та рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , отримує пенсію за вислугу років (пенсійне посвідчення серії НОМЕР_3 ).

З 11.12.2009 року позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області, як отримувач пенсії за вислугою років, призначеної відповідно до Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Відповідно до протоколу за пенсійною справою позивачу призначено пенсію за вислугою років - 30 років у розмірі 70% грошового забезпечення військове звання майор поліції начальник сектору охорони громадського порядку Селидівського МВ ГУМВС України в Донецькій області.

17 травня 2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою щодо перерахунку та проведення індексації на підставі Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого Постановою КМУ від 20 лютого 2019 року №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» з 01 березня 2019 року.

На запит позивача, листом від 05.06.2019 № 3168-х-01, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило про те, що підстав для проведення індексації його пенсії немає.

Не погодившись з відповіддю відповідача, позивач звернувся до суду за захистом, як він вважає, своїх порушених прав.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788) умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Їм надається також право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом, незалежно від місця проходження військової служби. При цьому всі види грошового забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських враховуються нарівні із заробітною платою робітників і службовців.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб встановлені Закон № 2262.

Статтею 5 Закону № 2262 встановлено, що особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому для обчислення пенсій враховуються всі види грошового забезпечення, що отримували зазначені особи, які мають право на пенсію за цим Законом, перед звільненням зі служби.

Як вже зазначалось, позивачу було призначену пенсію за вислугою років на підставі Закону № 2262, як особі начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України.

Згідно з п. 1 Порядку № 124, цим Порядком відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Пунктом 2 Порядку № 124 встановлено, перерахунку підлягають пенсії, обчислені: відповідно до Закону; відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі відшкодування фактичних збитків; з урахуванням заробітку (грошового забезпечення), який визначено відповідно до частини першої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Таким чином, у нормі визначено обмежений перелік видів пенсій, що підлягають індексації, відповідно Порядку № 124.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, в даному випадку, індексації підлягають пенсії що призначені особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу пенсія призналась не як військовослужбовцю строкової служби, а відповідно індексації на підставі саме порядку № 124 не підпадає.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Статтею 64 цього Закону встановлено, що призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей пенсії підвищуються відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Аналіз зазначених норм свідчить, що Закон № 2262, встановлює право позивача на підвищення пенсії відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», але він звертався до відповідача за перерахунком пенсію на підставі Порядку № 124, який в даному випадку не регулює взагалі питання індексації того виду пенсії, який призначено позивачу.

При цьому, колегія суддів вважає за можливе зазначити, що якщо позивач вважає порушеними свої права щодо проведення індексації пенсії, він не позбавлений можливості звернутися до відповідного пенсійного органу із заявою з посиланням на належні норми законодавства України та отримати відповідне рішення щодо розгляду заяви із зазначеного питання.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року у справі № 200/7861/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року у справі № 200/7861/19-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 13 листопада 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Т.Г. Гаврищук

Е.Г. Казначеєв