Справа № 815/2459/18
Суддя: Золотніков Олександр Сергійович
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 815/2459/18

Провадження № 11-47апп19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Золотнікова О. С.,

суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

розглянула в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Прогрес-плюс» (далі - ТОВ «Агрофірма «Прогрес-плюс») на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року (суддя Радчук А. А.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року (судді Стас Л. В., Турецька І. О., Шеметенко Л. П.) у справі № 815/2459/18 за позовом ТОВ «Агрофірма «Прогрес-плюс» до державного реєстратора Одеської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Хоміної Марії Ігорівни (далі - Держреєстратор), треті особи: ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзернотрейд» (далі - ТОВ «Укрзернотрейд»), про визнання протиправними і скасування рішень про державну реєстрацію та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

1. У травні 2018 рокуТОВ «Агрофірма «Прогрес-плюс» звернулося до суду з позовом до Держреєстратора про визнання протиправними та скасування рішень:

- від 06 квітня 2018 року з індексним номером 40526878 - про державну реєстрацію (з відкриттям розділу) договору від 20 березня 2018 року про дострокове розірвання договору емфітевзису, укладеного 07 березня 2018 року між позивачем і ОСОБА_1 ;

- від 06 квітня 2018 року з індексним номером 40527252 - про державну реєстрацію (з відкриттям розділу) договору оренди земельної ділянки, укладеного 29 березня 2018 року між ОСОБА_1 і ТОВ «Укрзернотрейд».

2. На обґрунтування позову ТОВ «Агрофірма «Прогрес-плюс» зазначило, що рішення про державну реєстрацію договору від 20 березня 2018 року про дострокове розірвання договору емфітевзису, укладеного 07 березня 2018 року між позивачем і ОСОБА_1 , прийнято відповідачем з порушенням вимог Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV), зокрема без перевірки обов`язкового нотаріального посвідчення вказаного договору.

3. У зв`язку з відсутністю законодавчо визначених підстав для реєстрації договору від 20 березня 2018 року про дострокове розірвання договору емфітевзису, укладеного 07 березня 2018 року між позивачем і ОСОБА_1 , у Держреєстратора не було й підстав для проведення державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, укладеного 29 березня 2018 року між ОСОБА_1 і ТОВ «Укрзернотрейд».

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

4. Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 14 серпня 2018 року закрив провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

5. П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 01 листопада2018 року ухвалу суду першої інстанції залишив без змін.

6. Закриваючи провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, керувався тим, що цей спір за своєю суттю, характером правовідносин, суб`єктним складом сторін, підставами та предметом позову є приватноправовим і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки спрямований на захист майнових прав позивача. За висновком судів попередніх інстанцій, цей спір належить до розгляду в порядку господарського судочинства.

Короткий зміст та обґрунтування наведених у касаційній скарзі вимог

7. Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ТОВ «Агрофірма «Прогрес-плюс» подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

8. Доводи касаційної скарги ТОВ «Агрофірма «Прогрес-плюс» обґрунтовує тим, що вказана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки Держреєстратор прийняв оскаржуване рішення з порушенням вимог Закону № 1952-IV. До того ж скаржник зазначив, що на час подання касаційної скарги йому було відомо про правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18), у зв`язку із чим він також звернувся з аналогічним позовом й до суду господарської юрисдикції. Проте ТОВ «Агрофірма «Прогрес-плюс» вважає, що цей спір є публічно-правовим, оскільки в цій справі підлягають дослідженню виключно владні, управлінські рішення та дії Держреєстратора, який у межах спірних правовідносин діє як суб`єкт владних повноважень і є єдиним відповідачем у справі.

Позиція інших учасників справи

9. На час розгляду справи відповідач і треті особи відзивів на касаційну скаргу не надіслали.

Рух касаційної скарги

10. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 18 грудня 2018 року відкрив касаційне провадження в цій справі, а ухвалою від 23 січня 2019 року передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до частини шостої статті 346 КАС України, а саме у зв`язку з оскарженням учасником справи судових рішень з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

11. Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 04 лютого 2019 року прийняла та призначила цю справу до касаційного розгляду в порядку письмового провадження без виклику її учасників згідно з пунктом 3 частини першої статті 345 КАС України, а саме з огляду на те, що предметом перегляду в цій справі є ухвала суду першої інстанції, залишена без змін постановою суду апеляційної інстанції, а характер спірних правовідносин не вимагає участі сторін у судовому засіданні.

Обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій

12. 07 березня 2018 року між ТОВ «Агрофірма «Прогрес-плюс» і ОСОБА_1 був укладений і нотаріально посвідчений договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), строк дії договору - 25 років, договір в установленому законом і договором порядку не розірваний.

13. На час подання позову жодного спору між позивачем і ОСОБА_1 про право користування земельною ділянкою, яка є предметом договору емфітевзису, не було, земельна ділянка знаходилася у користуванні ТОВ «Агрофірма «Прогрес-плюс».

14. 15 травня 2018 року ТОВ «Агрофірма «Прогрес-плюс» стало відомо, що на підставі рішення Держреєстратора від 06 квітня 2018 року з індексним номером 40526878 проведено державну реєстрацію договору від 20 березня 2018 року про дострокове розірвання договору, укладеного 07 березня 2018 року між позивачем і ОСОБА_1

15. На підставі рішення відповідача від 06 квітня 2018 року з індексним номером 40527252 проведено реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_1 і ТОВ «Укрзернотрейд».

16. Не погодившись із вказаними рішеннями Держреєстратора, позивач звернувся до суду із цим позовом.

ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи

17. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

18. Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

19. На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

20. Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

21. Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала свою правову позицію щодо правил розмежування предметної юрисдикції, а також критеріїв, які при цьому потрібно враховувати.

22. До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

23. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

24. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

25. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

26. Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

27. У цій справі позивач, оскаржуючи рішення Держреєстратора, фактично обґрунтував позовні вимоги наявністю у нього права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) і відсутністю такого права в іншої особи.

28. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що спір про скасування рішення про державну реєстрацію договору про дострокове розірвання договору щодо надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) та рішення про державну реєстрації договору оренди земельної ділянки має розглядатися як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на земельну ділянку іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо тієї ж земельної ділянки. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь Держреєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

29. Отже, спір у цій справі не є публічно-правовим. Оскарження рішення про державну реєстрацію договору про дострокове розірвання договору щодо надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) та рішення про державну реєстрацію договору оренди спірної земельної ділянки за третьою особою є захистом прав позивача на земельну ділянку від їх порушення іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж самого нерухомого майна. З огляду на суб`єктний склад сторін спір може вирішуватися за правилами господарського чи цивільного судочинства.

30. Оскільки позивачем у цій справі є юридична особа - ТОВ «Агрофірма «Прогрес-плюс», належним відповідачем має бути юридична особа - ТОВ «Укрзернотрейд», то виходячи з суб`єктного складу сторін спір має вирішуватися за правилами господарського судочинства.

31. При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

32. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18), 12 лютого 2019 року у справі № 823/1755/16 (провадження № 11-1025апп18), 20 березня 2019 року у справі № 823/2048/16 (провадження № 11-1445апп18), 03 квітня2019 року у справі № 823/1752/16 (провадження № 11-1505апп18).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

33. На підставі пункту 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

34. Згідно із частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

35. Оскільки оскаржувані судові рішення прийнято з додержанням норм процесуального права, а правових висновків судів скаржник не спростував, Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Прогрес-плюс» залишити без задоволення.

2. Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. С. Золотніков

Судді: Н. О. Антонюк В. С. Князєв

Т. О. Анцупова Л. М. Лобойко

С. В. Бакуліна Н. П. Лященко

В. В. Британчук О. Б. Прокопенко

Ю. Л. Власов Л. І. Рогач

В. І. Данішевська О. М. Ситнік

Ж. М. Єленіна В. Ю. Уркевич

О. Р. Кібенко О. Г. Яновська