Справа № 643/3886/19
Суддя: Майстренко О. М.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/3886/19

Провадження № 2-а/643/144/19

14.11.2019 року Московський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді Майстренко О.М., за участю секретаря судового засідання - Постульга О.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 5 батальйону № 4 УПП в Харківській області сержанта поліції Рикун Вадима Валерійовича про визнання протиправними дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 5 батальйону № 4 УПП в Харківській області сержанта поліції Рикун В.В. в якому просить визнати дії інспектора роти № 5 батальйону № 4 УПП в Харківській області сержанта поліції Рикун В.В. протиправним та скасувати постанову інспектора роти № 5 батальйону № 4 УПП в Харківській області сержанта поліції Рикун В.В. серія ЕАВ № 971852 від 07.03.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 гривен.

В обґрунтування позову посилається на те, що постановою інспектора роти № 5 батальйону № 4 УПП в Харківській області сержанта поліції Рикун В.В. серія ЕАВ № 971852 від 07.03.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривен.

Відповідно до даної постанови водій ОСОБА_1 07.03.2019 року о 23 годині 12 хвилин, рухаючись за кермом автомобіля «Сhevrolet Aveo», держномер НОМЕР_1 у м. Харків по просп. Тракторобудівників 83Л, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.12 та на заборонний червоний сигнал світлофору здійснив проїзд цієї розмітки та переїхав за світлофор, чим порушив вимоги п. 8.10 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП .

Позивач зазначає, що 07.03.2019 року, він рухався в транспортному засобі «Chevrolet Aveo», держномер НОМЕР_1 , який належить йому, проїжджаючи по вул. Валентинівський у напрямку пр. Тракторобудівників, він був зупинений патрульним автомобілем Toyta Prius білого кольору днз НОМЕР_2 . До його автомобілю підійшов співробітник патрульної поліції Рикун В.В. та вимагав пред`явити йому документи, а саме водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію ТЗ, і сказав, що він нібито порушив пункт правил 8.7.3.Є проїхавши на заборонний сигнал світлофору червоного кольору. Та одразу вирішив виносити постанову. Показавши видео з нібито його правопорушенням, видно що він не перетинав світлофор на заборонений сигнал червоного або жовтого кольору. Потім сказав,що він нібито порушив вимогу дорожньої розмітки 1.12, та після зупинки перед цією розміткою, потім перетнув її на заборонний сигнал світлофору червоного та жовтого кольору, починаючи рух.

Дорожня розмітка, яку він нібито проїхав, на той момент не відповідала вимогам ДСТУ 2587- 2010 Розмітка дорожня, а саме коефіцієнт яскравості та світло повертання цієї розмітки був значно менший ніж 60 відсотків, що не надало йому змогу ідентифікувати її як дорожню розмітку 1,12, тому він почав рух та перетнув світлофор на дозволений сигнал зеленого кольору. Проте, за вимогами ПДР, а

саме п. 8.10 НДР, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12, що я і зробив, оскільки рухався та зупинився в декількох метрів від світлофору. Перетнути, як я потім побачив, її міг теоретично лише коли після червоного та жовтого кольору знову почав рух після зупинки. Якщо звернутись до пункту правил дорожнього руху 8.5-1, то вказано, що дорожня розмітка застосовується відповідно до цих Правил і повинна відповідати вимогам національного стандарту. Дорожня розмітка повинна бути видимою учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби на відстані, що забезпечує безпеку руху. На ділянках доріг, на яких є труднощі для видимості учасниками дорожнього руху дорожньої розмітки (сніг, бруд тощо) або дорожня розмітка не може бути відновленою, установлюються відповідні за змістом дорожні знаки, Зазначену розмітку в цей нічний час дуже важко було побачити, та він, керуючись вимогами ПДР звертав увагу саме на світлофор перед яким зупинився, за декілька метрів, очікуючи, коли загориться зелене світло. Побачивши, що після червоного світла увімкнувся жовтий, він відпустив гальма, та почав підкачуватись до світлофору, і лише дочекавшись зеленого кольору, натиснув на педаль газу та перетнув світлофор, а за ним й перехрестя. Таким чином, він виконав всі вимоги ПДР, тобто зупинився на червоний поперед розміткою 1.12, а рух -почав на зелений сигнал світлофору.

Постанова складалася інспектором без врахування зауважень, пояснень та конкретної дорожньої обстановки. Належних доказів правопорушення інспектором поліції надано не було. Вважає, дії інспектора роти № 5 батальйону № 4 УПП в Харківській області сержанта поліції Рикун В.В. протиправним та постанова інспектора роти № 5 батальйону № 4 УПП в Харківській області сержанта поліції Рикун В.В. серія ЕАВ № 971852 від 07.03.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 гривен є незаконною та підлягає скасуванню.

Позивач наддав суду заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність, на підставі наявних в матеріалах справи документах .

Відповідач в судове засідання не з`явився, від відповідача до суду письмового відгуку та заперечень на позов не надходило.

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 971852 від 07.03.2019 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривен.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.ст.72, 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем суду не надано жодних доказів на спростування посилань позивача , а також не надходило жодних клопотань про їх витребування чи допит будь-яких свідків.

За приписами п.3 ч.1 ст.288 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями. Встановленими цим Кодексом.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний, має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідачем всупереч вказаному вище на спростування пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не було вказано в постанові жодних достатніх, належних та допустимих доказів, а тому така постанова не може вважатись обґрунтованою.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху, відповідно і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

В іншій частині позову суд відмовляє, за безпідставністю, оскільки нормами адміністративного судочинства за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, в повноваження місцевого загального суду не входить визнання дій незаконними та противоправними.

На підставі ст.ст. 245, 251, 258, 268, 285 КУпАП, керуючись ст.ст. 9,14,19,72,77, 90, 139, 246, 250, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 -частково задовольнити.

Скасувати постанову інспектора роти № 5 батальйону № 4 УПП в Харківській області сержанта поліції Рикун В.В. серія ЕАВ № 971852 від 07.03.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 гривен.

В іншій частині позову -відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Майстренко О.М.