Справа № 200/8198/19-а
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2019 р. Справа№200/8198/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Ушенка С.В.,

при секретарі судового засідання Гуменному М.А.,

за участю

представника позивача Малиновського П.А. (за довіреністю),

представника відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» (; 03680, м. Київ, вул. Тверська, б. 5) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (; 84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привозкальна, б. 22) до Добропільської сільської ради (; 85032, Донецька область, с. Добропілля, вул. Леніна, б. 1) про визнання незаконним і часткове скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Добропільської сільської ради про визнання незаконним і скасування рішення від 14.06.2018 № VІІ/31-6 в частині встановлення ставок земельного податку для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту та зобов`язання привести рішення від 14.06.2018 № VІІ/31-6 в частині встановлення ставок земельного податку для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту у відповідність до вимог п. 274.1. ст. 274 та п. 277.1. ст. 277 Податкового кодексу України, зазначивши іншу ставку земельного податку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення Добропільської сільської ради від 14.06.2018 № VІІ/31-6 ухвалено з порушенням Конституції України та чинного законодавства, чим порушено права та законні інтереси позивача, оскільки цим рішенням було незаконно встановлено ставку оподаткування для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту у розмірі 12 відсотків за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження), та 12 відсотків за земельні ділянки за межами населених пунктів, нормативну грошову оцінку яких не проведено. Вважає, що Добропільська сільська рада в межах наданих повноважень з встановлення ставок земельного податку незаконно ввела в дію нові ставки податку з 01 січня 2019 року щодо земель залізниці. Прийняття незаконного рішення Добропільською сільською радою порушило права та законні інтереси позивача, які полягають у встановлені необґрунтованої ставки оподаткування за земельні ділянки для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05.07.2019 позовну заяву залишено без руху і позивачеві надано десятиденний строк з дня отримання її копії для усунення недоліків.

У зв`язку із усуненням позивачем недоліків позовної заяви у встановлений Судом строк, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22.07.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22 серпня 2019 року.

22.08.2019 підготовче судове засідання перенесено на 27.08.2019 у зв`язку із перебуванням судді у відпустці.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.08.2019 підготовче судове засідання відкладено на 19.09.2019.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.09.2019 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів і підготовче судове засідання відкладено на 17.10.2019.

17.10.2019 підготовче судове засідання перенесено на 07.11.2019 у зв`язку із перебуванням судді у відпустці.

07.11.2019 до Донецького окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він визнав факт встановлення ставок земельного податку для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту у розмірі 12 відсотків за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження), та 12 відсотків за земельні ділянки за межами населених пунктів, нормативну грошову оцінку яких не проведено, таким, що не відповідає діючому законодавству, однак зазначив, що оскільки Державні акти на право постійного користування земельною ділянкою видані ДП «Донецька залізниця», яка знаходиться в стані припинення, а АТ «Українська залізниця» не є його правонаступником, спірне рішення жодним чином не впливає на права та обов`язки позивача. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07.11.2019 закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду по суті на 11.11.2019.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав пояснення, аналогічні викладеному у позовній заяві, а також зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 р. № 604 «Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції» передбачено, що майно (активи, власний капітал та зобов`язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування (в тому числі й Державного підприємства «Донецька залізниця»), їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, не увійшло до статутного капіталу АТ «Укрзалізниця». При цьому на балансі АТ «Укрзалізниця» тимчасово відображаються тільки активи таких підприємств. Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, проте надав письмове клопотання про його проведення у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач Акціонерне товариство «Українська залізниця» (юридична адреса: 03680, м.Київ, вул.Тверська, 2, ) зареєстрований 21 жовтня 2015 року за №0060039, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Регіональна філія «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» () розташована за адресою: 84400, Донецька область, місто Лиман, вул. Привокзальна, будинок 22, та є структурним підрозділом АТ «Українська залізниця» без права юридичної особи.

Відповідно до Державних актів на право постійного користування земельною ділянкою, копії яких наявні в матеріалах справи, право постійного користування земельними ділянками площею 7,0304 га та 25,5710 га, які розташовані на території Добропільської сільської ради, закріплено за ДП «Донецька залізниця».

Відповідно до наказу ПАТ «Укрзалізниця» від 01.12.2015 № 049, виданого відповідно до Статуту і на виконання рішення правління від 30.11.2015, Регіональна філія «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», з метою забезпечення ефективного використання майна та земельних ділянок і оформлення прав на них в установленому порядку, наділена майном і земельними ділянками, які знаходяться у постійному користуванні ДП «Донецька залізниця», в тому числі і на території Добропільської сільської ради.

Рішенням Добропільської сільської ради від 14.06.2018 № VІІ/31-6 встановлені ставки зі сплати земельного податку на 2019 рік, зокрема для земель залізничного транспорту (для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту), у розмірі 12 відсотків за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження), та 12 відсотків за земельні ділянки за межами населених пунктів, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Листом від 09 січня 2019 року № НГ-НЗ-1-06/67 Регіональна філія «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулось до Голови Добропільської сільської ради з проханням про терміновий розгляд питання щодо приведення розмірів ставок оподаткування земельним податком для земель залізниці у відповідність до вимог діючого податкового законодавства.

Відповідь на вказане звернення Добропільською сільською радою не надана.

Приймаючи рішення по суті спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 58 Конституції України визначає, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, ст. 144 Конституції України встановлює, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Відповідно до частини 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Таким чином, відповідач мав повноваження на прийняття рішення №VII/31-6 від 14.06.2018 «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на 2019 рік».

Згідно Додатку №1 до рішення №VII/31-6 від 14.06.2018 «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на 2019 рік» ставка земельного податку для земель транспорту, а саме, для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту, становить 12 відсотків.

Як встановлено судом, підставою для прийняття відповідачем рішення про встановлення ставок земельного податку на 2019 рік, в спірній частині щодо земель залізничного транспорту, стало те, що на думку відповідача після зміни у 2018 році організаційно-правової форми позивача він не є суб`єктом господарювання державної форми власності, у зв`язку з чим на нього не розповсюджуються приписи п. 274.1. ст. 274 та п.277.1. ст. 277 Податкового кодексу України.

Проте, Суд не погоджується з такими висновками відповідача, які знайшли своє відображення у спірному рішенні органу місцевого самоврядування, з огляду на таке.

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» (ПАТ «Укрзалізниця») (із ідентифікаційним кодом 40075815), як нова юридична особа утворене згідно із Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 «Про утворення Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та розпочало свою діяльність з 01.12.2015.

Товариство утворюється як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття (далі - підприємства залізничного транспорту) (ч. 3 ст. 2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування»). Про закріплення 100 відсотків акцій товариства у державній власності зазначено у постанові Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 «Про утворення Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (ст. 1).

Відповідно до зазначеної постанови Кабінету Міністрів України ПАТ «Укрзалізниця» утворюється на базі Державної адміністрації залізничного транспорту (), підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття.

Статут Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 № 938 «Деякі питання Акціонерного товариства «Українська залізниця» змінено тип Публічного акціонерного товариство «Українська залізниця» з публічного на приватне та перейменовано його на Акціонерне товариство «Українська залізниця».

Також, вищевказаною постановою статут Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» викладено у новій редакції та зазначено нове найменування товариства українською мовою: повне - Акціонерне товариство «Українська залізниця», скорочене - АТ «Укрзалізниця».

27.11.2018 державним реєстратором проведено державну реєстрацію змін до установчих документів.

Викладене також підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 ЦК України перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми.

Стаття 83 ЦК України, яка має назву «Організаційно-правові форми юридичних осіб», визначає, що юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Отже, з точки зору зазначеної норми закону, усі товариства належать до однієї організаційно-правової форми юридичної особи.

У ст. 152 ЦК України зазначено, що акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями. Найменування акціонерного товариства має містити його найменування і зазначення того, що товариство є акціонерним. Акціонерні товариства за типом поділяються на публічні товариства та приватні товариства. Особливості правового статусу публічних та приватних акціонерних товариств встановлюються законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про акціонерні товариства», повне найменування акціонерного товариства українською мовою повинно містити його організаційно-правову форму (акціонерне товариство). Тип акціонерного товариства не є обов`язковою складовою найменування акціонерного товариства.

У абз. 3 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства» зазначено, що зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням.

З аналізу зазначених положень слідує, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, зокрема, перетворення, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма такої особи.

Зміна типу акціонерного товариства з публічного на приватне не є його реорганізацією.

Водночас, зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів в порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Як вже зазначалось вище, 27.11.2018 державним реєстратором проведено державну реєстрацію змін до установчих документів.

Крім того, відповідно до пункту 274.1. статті 274 Податкового кодексу України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Згідно з пунктом 274.2. цієї ж статті ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності).

З наведеної норми вбачається, що при встановленні ставок земельного податку на земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання державної та комунальної форми власності, в даному випадку до позивача не може застосовуватись пункт 274.2 ПК України, оскільки він є особою, 100 відсотків акцій якої належить державі.

Таким чином, відповідач прийняв спірне рішення № VII/31-6 від 14.06.2018 «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на 2019 рік» в частині встановлення ставки земельного податку на 2019 рік для земель транспорту, а саме для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту, у розмірі 12 відсотків за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження), та 12 відсотків за земельні ділянки за межами населених пунктів, нормативну грошову оцінку яких не проведено, з порушенням п. 274.1 ст. 274 та п. 277.1 ст.277 Податкового кодексу України, чим порушив права та законні інтереси позивача, які полягають у встановленні необґрунтованої річної суми земельного податку (до сплати).

При цьому, відповідач у наданому до суду відзиві посилається на те, що Судова палата у господарських справах Верховного Суду України у рішенні по справі №910/8325/16 дійшла правового висновку про те, що ПАТ «Українська залізниця», яке було перейменоване в АТ «Укрзалізниця», не є правонаступником прав та обов`язків ДП «Донецька залізниця». Перехід таких прав та обов`язків відбудеться лише після інвентаризації, складання передавального акта та внесення майна до статутного капіталу правонаступника.

Зазначив, що згідно безкоштовного Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ДП «Донецька залізниця» перебуває в процесі припинення та запису про припинення даного підприємства в Реєстрі не має. Оскільки позивачеві не належать на підставі права власності, оренди або користування, земельні ділянки, які розташовані на території Добропільської сільської ради Добропільського району Донецької області, вважає, що рішення №VII/31-6 від 04.06.2018 «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на 2019 рік» ніяким чином не впливає на його права та обов`язки.

Однак суд не погоджується з таким твердженням відповідача з огляду на наступне.

Як вже зазначалось судом, Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» (із ідентифікаційним кодом 40075815), як нова юридична особа утворене згідно із Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 «Про утворення Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та розпочало свою діяльність з 01.12.2015.

Відповідно до Закону № 4442-VI постановою КМУ № 200 утворено ПАТ «Укрзалізниця» на базі Укрзалізниці, підприємств залізничного транспорту, які реорганізовуються шляхом злиття. До переліку включено ДП «Донецька залізниця».

За змістом частини 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

За змістом пунктів 4 і 5 постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. № 200, проведенню реорганізації (злиття) має передувати проведення інвентаризації майна підприємств, що реорганізуються (зливаються) та складання актів інвентаризації майна, після чого мають складатися та затверджуватися передавальні акти майна та зведені акти майна, що вносяться до статутного капіталу ПАТ «Укрзалізниця».

Разом з тим, в зазначеній вище постанові Кабінету Міністрів України в пункті 5 установлено, що майно (активи, власний капітал та зобов`язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, що затверджуються Міністерством інфраструктури відповідно до цього пункту, а відображається в балансі (крім зобов`язань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до пункту 2 постанови КМУ № 604 від 12.11.2014.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 р. № 604 «Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції» передбачено, що проведення інвентаризації та оцінки майна (активи, власний капітал та зобов`язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, має бути здійснено після завершення тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та завершення проведення антитерористичної операції, після чого мають бути подані пропозиції щодо зміни статутного капіталу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Виходячи з аналізу вищенаведених нормативно-правових актів, суд приходить до висновку, що майно (активи, власний капітал та зобов`язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування (в тому числі й Державного підприємства «Донецька залізниця»), їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, не увійшло до статутного капіталу ПАТ «Укрзалізниця». При цьому в балансі АТ "Укрзалізниця" мають тимчасово відображатися тільки активи таких підприємств.

Як вже зазначалось, відповідно до наказу ПАТ «Укрзалізниця» від 01.12.2015 № 049, виданого відповідно до Статуту і на виконання рішення правління від 30.11.2015, Регіональна філія «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», з метою забезпечення ефективного використання майна та земельних ділянок і оформлення прав на них в установленому порядку, наділена майном і земельними ділянками, які знаходяться у постійному користуванні ДП «Донецька залізниця», в тому числі і на території Добропільської сільської ради (згідно додатку).

Судом встановлено, що податкову звітність з плати за землю (земельний податок за земельні ділянки державної або комунальної власності), в тому числі за земельні ділянки, які розташовані на території Добропільської сільської ради, до органів державної фіскальної служби подає саме Регіональна філія «Донецька залізниця, Акціонерного товариства «Українська залізниця», яка і сплачує земельний податок.

Таким чином, суд приходить до висновку, що спірне рішення в частині, що оскаржується, безпосередньо стосується прав та інтересів позивача.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З викладеного суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення в частині встановлення ставок земельного податку для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Щодо вимоги про зобов`язання привести оскаржуване рішення у відповідність до вимог законодавства, суд зазначає, що така вимога не підлягає задоволенню, оскільки у цій частині відсутній спір.

Так, після часткового скасування оскаржуваного рішення, у сільської ради існує законодавчий обов`язок щодо встановлення розміру ставок земельного податку. Суд не має підстав вважати, що вказаний обов`язок не буде виконаний.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 ПК України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що судом позовні вимоги задоволено частково, на користь позивача підлягає стягненню половина сплаченого судового збору, а саме 960,50 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6-8, 10, 19, 72, 90, 139, 191, 241-246, 255, 264, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» (; 03680, м. Київ, вул. Тверська, б. 5) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (; 84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привозкальна, б. 22) до Добропільської сільської ради (; 85032, Донецька область, с. Добропілля, вул. Леніна, б. 1) про визнання незаконним і часткове скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення Добропільської сільської ради від 14.06.2018 №VІІ/31-6 «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на 2019 рік» в частині встановлення ставок земельного податку для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Добропільської сільської ради (; 85032, Донецька область, с. Добропілля, вул. Леніна, б. 1) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (; 03680, м. Київ, вул. Тверська, б. 5) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (; 84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привозкальна, б. 22) судовий збір у сумі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено і підписано 15.11.2019.

Суддя С.В. Ушенко