Справа № 465/6501/17
Суддя: Ванівський Ю. М.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

22.10.2019 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Школьніковій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови Серії БР № 696025 від 01.11.2017 р., -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 01 листопада 2017 року Управлінням патрульної поліції м. Львова винесено постанову серії серії БР № 696025 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень. Вважає, вищевказану постанову необґрунтованою, безпідставною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП. Окрім цього, у постанові немає зафіксованих свідків, які б підтверджували твердження працівників Управління патрульної поліції у м. Львові, а також відсутня фото та відео фіксація, оскільки такі свідомо приховують факт відсутності вчинення адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, просить позов задоволити.

16 вересня 2019 року Представник відповідача через канцелярію суду подав клопотання про долучення до матеріалів справи копії згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих та відзив на позовну заяву.

Відзив мотивує тим, що в період з 11.10.2017 року по 12.10.2017 року комісією у складі: представника Галицької районної адміністрації Львівської міської ради - начальника відділу комунального господарства ОСОБА_1 та представника старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху ОСОБА_2 , проведено перевірку вулично-шляхової мережі Галицького району м. Львова, згідно плану-графіку затвердженого в.о. голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради Зозулею А.З. та погоджено начальником Управління Пилипенком Р.О.

Виявлені в процесі проведення недоліки зазначено в акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі Галицького району м. Львова від 11.10.2017року. Проведення обстеження та складання акту відбувалися у присутності позивача, про що свідчить його підпис у даному акті. Окрім цього, 01.10.2017 року інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління лейтенантом поліції Парфанюк О.З. розглянуто справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху щодо ОСОБА_1 , під час якої установлено, що позивач будучи посадово-відповідальною особою порушив правила, норми та стандарти,що що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні вулиць Галицького району, а саме не усунув недоліки зазначені у акті обстеження вулично-шляхової мережі від 11.10.2017 року та не вжив заходів щодо своєчасного обмеження в русі, чим порушив п. 1.5. Правил дорожнього руху, ст. 9 Закону України «Про дорожній рух».

За результатами справи про адміністративне правопорушення, відносно Позивача винесено постанову за ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Згідно посадової інструкції начальника відділу комунального господарства Галицької районної адміністрації: начальник відділу комунального господарства несе відповідальність за несвоєчасне виконання посадових завдань та обов`язків, бездіяльність або невикористання наданих йому прав.

З приводу відсутності зафіксованих свідків, повідомляє, що винесена 01.11.2017 року постанова повністю відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки статтею 283 КУпАП передбачено відомості, що повинна містити постанова, серед яких немає вимоги щодо наявності свідків під час її винесення.

Окрім того, зазначено, що доводи Позивача щодо не зазначення порушених пунктів ПДР, спростовуються пунктом 6 «Суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених при розгляді справи» постанови, де вказано, що позивачем порушено п. 1.5. ПДР.

На підставі вищевикладеного, просить у позові відмовити за безпідставністю такого.

В судове засідання позивач не з`явися, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача будучи належним чином повідомлений про дату та розгляд справи, на розгляд справи не з`явися.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за правилами спрощеного провадження за наявних у справі доказів без участі сторін.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до наступного висновку.

На підставі ч.6 ст. 12 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.11.2017 року інспектором Управління патрульної поліції у м. Львові винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 140 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- ікінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.1 ст. 268 КУпАПособа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

Відповідно до вимог статей 272-280 КУпАП відповідач мав повідомити позивача про розгляд справи, здійснити підготовку до розгляду справи про адміністративне правопорушення та вчинити інші дії, а вже потім відповідно до ст. 283 цього ж Кодексувинести відповідну постанову по справі про адміністративне правопорушення.

За правилами ст.2 КАС України рішення суб`єкта владних повноважень має бути прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Виносячи оскаржувану постанову, відповідач мав дотримуватись вимог статей 251, 254, 283 КУпАП і прийняти повне, законне і обґрунтоване рішення (постанову), зміст якого не викликав би сумніву у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення та транспорті»роз`яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 9 КпАП Україниадміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідач не надав суду будь - яких доказів у справі про адміністративне правопорушення на підставі, яких була винесена оскаржувана постанова.

В матеріалах справи відсутні показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як встановлено Кодексом України про адміністративні правопорушення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 140 КУпАП, притягуються особи, які здійснили порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, за цією статтею КУпАП може бути притягненою до відповідальності лише службова або посадова особа, до кола повноважень якої входить дотримання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд та вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху або відновлення безпечних умов для руху.

Крім цього, особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, так і судом в подальшому при розгляді справи, не встановлено належного власника та балансоутримувача автомобільної дороги у місті Львові, де сталась дорожньо-транспортна пригода з участю водія, при цьому в матеріалах справи відсутній будь-який офіційний та чинний документ, який стверджує про перебування вище вказаної ділянки дороги на балансі відділу комунального господарства районної адміністрації чи в цілому районної адміністрації Львівської міської ради, і чи така передавалась Львівською міською радою як власником автомобільних доріг в місті Львові на баланс вказаних структурних підрозділів, посадові особи яких зобов`язані дотримуватись правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, інших дорожніх споруд.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вина позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП не доведена, а тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене в сукупності, суд вважає достовірними обставини, повідомлені позивачем і які жодним чином не спростовані відповідачем.

Отже, оцінивши всі зібрані по справі докази, враховуючи обов`язок суб`єкта владних повноважень доводити суду правомірність прийнятого ним рішення, вчинених дії чи бездіяльності, суд приходить до висновку про протиправність постанови про адміністративне правопорушення. З метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 99, 112, 136, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити

Скасувати постанову Управління патрульної поліції у м. Львові Серії БР № 696025 від 01.11.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 140 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Суддя Ванівський Ю.М.