Справа № 280/3426/19
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

11 листопада 2019 року Справа № 280/3426/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О. за участю секретаря судового засідання: Півоварової В.П., розглянувши у письмовому провадженні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» (69008, м.Запоріжжя, вул.Південне шосе, буд.81; )

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (04119, м.Київ, вул.Дегтярівська, 11г; ),

Головного управління державної казначейської служби України у м.Києві (01601, м.Київ, вул.Терещенківська, 11-а; )

про стягнення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та пені,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» (далі позивач ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ») до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (далі відповідач 1, Офіс ВПП), Головного управління державної казначейської служби України у м.Києві (далі відповідач 2, ГУ ДКСУ у м.Києві), в якому позивач просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 та відповідача 2 щодо не внесення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та не перерахування цієї суми на поточний рахунок позивача;

2) стягнути з Державного бюджету України на користь позивача заборгованість з відшкодування податку на додану вартість в сумі 510 580,00 грн;

3) стягнути з Державного бюджету України на користь позивача пеню на рівні 120% облікової ставки Національного банку України, що дорівнює 48 646,38 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» подано декларацію з податку на додану вартість, в якій задекларовано до бюджетного відшкодування від`ємне значення податку на додану вартість за квітень 2018 в сумі 34 072 583,00 грн, а також подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування в розмірі 510 580,00 грн. Контролюючим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача, за результатами якої встановлено, що сума бюджетного відшкодування за квітень 2018 року у розмірі 510 580,00 грн. заявлена позивачем в порушення вимог абз. «а» п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, абз. «б» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту по декларації за квітень 2018 року на суму 510 580,00 грн, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку по декларації за квітень 2018 року на суму 510 580,00 грн. У зв`язку з виявленим порушенням відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 13.08.2018, яким зменшено суму бюджетного відшкодування за квітень 2018 року на загальну суму 510 580,00 грн. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 31.10.2018 по справі №0840/3468/18, яке набрало законної сили, податкове повідомлення-рішення № від 13.08.2018 скасовано. Позивач вважає, що достовірність нарахування суми податку на додану вартість, заявленої до бюджетного відшкодування згідно з податковою декларацією за квітень 2018 року, підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, у зв`язку з чим грошові кошти в сумі 510 580,00 грн підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України на користь позивача. Позивач зазначає, що не зважаючи на вказані обставини відповідачами узгоджена сума бюджетного відшкодування до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не включена, зазначена сума на поточний рахунок платника податків не перерахована. За таких обставин, позивач просить суд стягнути на його користь суму бюджетного відшкодування та пеню за несвоєчасне повернення бюджетного відшкодування.

Ухвалою суду від 22 липня 2019 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 13 серпня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 12 вересня 2019 року.

4 вересня 2019 року представник Офісу ВПП подав відзив на позовну заяву (вх.№36534), у якому висловив незгоду з заявленими позовними вимогами, посилаючись на те, що 29 липня 2019 року відповідачем 1 подано апеляційну скаргу на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31.10.2018 по справі №0840/3468/18, у зв`язку з чим відповідач 1 вважає, що право позивача на бюджетне відшкодування податку на додану вартість в сумі 510 580,00 грн не підтверджено, а тому заявлені позовні вимоги є передчасними. Вказує на те, що датою закінчення перебігу строку нарахування пені є дата бюджетного відшкодування, отже оскільки відсутня узгоджена сума бюджетного відшкодування, не має підстав для нарахування пені. Також не погоджується з наведеним позивачем розрахунком пені. Крім того вважає, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту порушеного права, оскільки суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення заборгованості сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Ухвалою суду від 12 вересня 2019 року відкладено підготовче судове засідання на 3 жовтня 2019 року.

12 вересня 2019 року позивачем подано відповідь на відзив (вх.№38102), у якій позивач вказує, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31.10.2018 по справі №0840/3468/18 набрало законної сили 16 січня 2019 року. Крім того, зазначє, що судове стягнення є процесуальним інструментом судового захисту і саме такий спосіб судового захисту відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Також вважає, що у зв`язку з тим, що не було відшкодовано суми бюджетного відшкодування у встановлені законом строки, позивач набув право на нарахування пені на невідшкодовані суми в порядку, передбаченому п.200.23 ст.200 Податкового кодексу України.

16 вересня 2019 року відповідач 2 подав відзив на позовну заяву (вх.№38324), в якому зазначає, що згідно з п.3.2 «Порядку здійснення органами Державної казначейської служби України бюджетного відшкодування податку на додану вартість на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування», затвердженого Наказом Державної казначейської служби України №103 від 31.03.2017 (у новій редакції), Головні управління Казначейства здійснюють щоденний моніторинг надходження від Державної казначейської служби України інформації з Реєстру заяв. Після отримання інформації з Реєстру заяв та коштів на відшкодування ПДВ, Головне управління Казначейства забезпечує виконання платіжних доручень у повному обсязі в день їх отримання. Враховуючи такий порядок відшкодування податку на додану вартість та той факт, що інформація від Державної казначейської служби України з Реєстру заяв по узгодженим сумам бюджетного відшкодування по ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» до відповідача 2 не надходила, відповідно не було підстав для перерахування. Вважає, що відповідачем 2 не порушено право позивача на бюджетне відшкодування податку на додану вартість. У відзиві на позовну заяву відповідач 2 просив розглядати справу за відсутності його представника.

Ухвалою суду від 3 жовтня 2019 року підготовче судове засідання відкладено до 15 жовтня 2019 року.

Ухвалою суду від 15 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 30 жовтня 2019 року.

30 жовтня 2019 року представник позивача звернувся до суду з клопотанням, у якому просив розглянути справу за його відсутності у письмовому провадженні. Представник Офісу ВПП проти заявленого клопотання не заперечував.

У відповідності до ч.3 ст.194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розгляд справи здійснено у письмовому провадженні.

На підставі наявних у суду матеріалів судом встановлено такі обставини.

ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 15.04.1994, перебуває на податковому обліку в Офісі ВПП, є платником податку на додану вартість.

18 травня 2018 року позивач подав до Запорізького управління Офісу ВПП декларацію з податку на додану вартість за звітний (податковий) період квітень 2018 року, в якій задекларував до бюджетного відшкодування суму від`ємного значення податку на додану вартість в розмірі 34 072 583,00 грн, а також подав заяву про повернення відповідної суми бюджетного відшкодування.

Запорізьким управлінням Офісу ВПП проведено камеральну перевірку достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок позивача за податковою декларацією з податку на додану вартість за квітень 2018 року.

Позивач не погодився з висновками проведеної перевірки та подав заперечення на акт перевірки, у зв`язку з чим відповідно до наказу Офісу ВПП від 10.07.2018 №1271 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» з питань, що стали предметом заперечень підприємства, а саме: дотримання вимог податкового законодавства при відображенні в податковому обліку з ПДВ господарських операцій по взаємовідносинам з ТОВ «Дніпротехмет» (), ТОВ «ВЕРАГРУП» (), ТОВ «Моноліт-1» (), ТОВ «ВІНМАКС ГРУП» (), ТОВ «ЗАПОРІЗЬКА ЛИВАРНА КОМПАНІЯ» (), ТОВ «СПЕЦЕЛЕКТРОРЕМОНТ» (), за період квітень 2018 року.

За результатами даної перевірки складено Акт №75/28-10-47-06/00186536 від 08.08.2018, згідно з висновками якого встановлено порушення ПрАТ «Дніпроспецсталь» вимог абз. «а» п. 198.1. п. 198.2, п.198.3, п. 198.6 ст.198, п.200.1, абз. «в» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, п.5 розділу III, пп.1 п.4 Розділу V «Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.16 №216, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку податкової декларації за квітень 2018 року на суму 510 580,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки №75/28-10-47-06/00186536 від 08.08.2018, Офісом ВПП прийнято податкове повідомлення-рішення № від 13.08.2018, яким позивачу зменшено бюджетне відшкодування з податку на додану вартість на 510 580,00 грн, застосовано штрафні санкції 225 290 ,00 грн.

Позивач оскаржив вищезазначене податкове повідомлення-рішення № від 13.08.2018 до суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року по справі №0840/3468/18 позовні вимоги ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 13.08.2018.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2019 року апеляційну скаргу Офісу ВПП на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року у справі №0840/3468/18 повернуто.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року по справі №0840/3468/18 набрало законної сили 16 січня 2019 року (електронний ресурс: http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/77757891).

Після узгодження відповідної суми, контролюючим органом не вжито заходів щодо здійснення на користь ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» бюджетного відшкодування податку на додану вартість по декларації за квітень 2018 року на суму 510 580,00 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно з підпунктом 200.7.1, пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України, формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до підпункту 200.7.2, пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України, заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Згідно з підпунктом 200.7.2 пункту 200.7 Податкового кодексу України, заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Пунктом 200.15 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Порядок узгодження зазначеної у заяві суми бюджетного відшкодування закріплений в пункті 200.12 статті 200 Податкового кодексу України.

Пунктом 200.12. статті 200 Податкового кодексу України, зокрема, визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (пункт 200.13 статті 200 Податкового кодексу України).

Вказані норми статті 200 Податкового кодексу України узгоджуються з пунктами 6, 7, 11, 12 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року №26 (далі Порядок №26), який набрав чинності 01.04.2017 року.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру (пункт 6 Порядку №26).

Інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку. Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду орган ДФС на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку (пункт 7 Порядку №26).

Відповідно до пункту 12 Порядку №26, узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

При цьому органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

Казначейство здійснює бюджетне відшкодування на підставі даних Реєстру, що містяться в інформаційному ресурсі Мінфіну, а також з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України та пункту 55 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (пункт 14 Порядку №26).

Таким чином, перерахування узгоджених сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість здійснюється органом Казначейства на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, який формується шляхом автоматичного внесення до нього контролюючим органом заяв платників податків про повернення сум бюджетного відшкодування у хронологічному порядку їх надходження, або даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника за результатами адміністративного або судового оскарження.

Отже, відповідно до встановлених обставин справи, з моменту набрання законної сили рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року по справі №0840/3468/18 у позивача виникло право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість по податковій декларації за квітень 2018 року в сумі 510 580,00 грн, оскільки вказана сума набула статусу узгодженої. На наступний робочий день після отримання відповідного рішення відповідач 1 був зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування за квітень 2018 року по позивачу, однак вказаних дій не вчинив.

За даними, які містяться в матеріалах справи, копія ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2019 року по справі №0840/3468/18 отримана сторонами 28 січня 2019 року, отже на наступний робочий день у відповідача 1 виник обов`язок внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані по позивачу щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування за квітень 2018 року в розмірі 510 580,00 грн, який ним не виконаний

При цьому суд вважає хибними доводи Офісу ВПП стосовно того, що вказана сума бюджетного відшкодування не є узгодженою у зв`язку з поданням відповідачем 1 апеляційної скарги на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року по справі №0840/3468/18, оскільки такі доводи суперечать положенням статті 255 КАС України та даним Єдиного державного реєстру судових рішень.

Крім того, судом встановлено, що ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Офісу ВПП на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 0840/3468/18 (електронний ресурс: http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/ 84702641).

Разом з тим, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом стягнення сум бюджетного відшкодування з Державного бюджету України суперечить порядку бюджетного відшкодування, визначеному нормами Податкового кодексу України, оскільки бюджетне відшкодування відбувається в автоматичному режимі відповідно до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, який формується на підставі баз даних податкового органу та органів казначейства, однак судом встановлено, що Офіс ВПП не вчинив дії щодо внесення даних по позивачу щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень 2018 року в сумі 510 580,00 грн, а тому позовні вимоги що стягнення відповідної суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість безпосередньо з Державного бюджету України є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що безпосереднє стягнення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість з Державного бюджету України можливе лише за умови відсутності відповідного механізму та в разі не можливості відновлення порушених прав платника податків в інший спосіб.

Однак, до суду не надано доказів того, що в разі виконання відповідачем 1 свого обов`язку щодо внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних по позивачу щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування за квітень 2018 року в розмірі 510 580,00 грн такі суми не будуть відшкодовані в автоматичному режимі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача 1 внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідних даних щодо узгодження суми бюджетного відшкодування ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» за квітень 2018 року в розмірі 510 580,00 грн.

Стосовно позовних вимог про стягнення пені, суд зазначає, що відповідно до пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Згідно з пунктом 200.15 статті 200 Податкового кодексу України, після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Відповідно до п.200.13 ст.200 Податкового кодексу України, на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Суд вважає вірним обраний позивачем метод обрахунку належної до відшкодування пені та погоджується з її розміром, з огляду на таке.

Пунктом 200.15 статті 200 Податкового кодексу України визначено момент, з якого у контролюючого органу виникає обов`язок внесення даних про узгоджені суми бюджетного відшкодування до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, а саме: на наступний робочий день після отримання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2019 року у справі №0840/3468/18 отримана контролюючим органом 28 січня 2019 року, а відтак граничним строком внесення даних до Реєстру є 29 січня 2019 року, а граничним терміном для перерахування бюджетного відшкодування органом Казначейства є 5 лютого 2019 року (5 операційних днів).

За таких обставин перебіг строку розрахунку пені розпочався з 6 лютого 2019 року, а завершиться днем перерахування сум бюджетного відшкодування на поточний банківський рахунок позивача.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до положень пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України пеня нараховується протягом всього строку дії заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, отже факт погашення контролюючим органом такої заборгованості визначає лише граничний строк нарахування пені, однак жодним чином не пов`язаний з правом на її отримання.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Позивач заявив вимоги про стягнення пені за період до 15 липня 2019 року, тобто за 161 день простроченої заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, судом не встановлено підстав для виходу за межі позовних вимог у відповідності до частини 2 статті 9 КАС України.

Суд зазначає, що станом на 6 лютого 2019 року облікова ставка Національного банку України становила 18 відсотків, а тому сума пені, яка підлягає стягненню на користь позивача, складає 48 646,38 грн (510 580,00 грн х 18% х 120% / 365 х 161 = 48 646,38 грн).

За таких обставин суд дійшов висновку, що оскільки позивачу не було відшкодовано відповідну суму бюджетного відшкодування у встановлений законом строк, позивач набув право на нарахування пені у порядку, встановленому п.200.23 ст.200 ПК України. За період з 6 лютого 2019 року по 15 липня 2019 року розмір пені становить 48 646,38 грн, у зв`язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом стягнення зазначеної суми з Державного бюджету України.

Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошував, що поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як «майнові права», а отже, як «майно» (див. mutatis mutandis рішення у справі «Бейелер проти Італії» від 05 січня 2000 року) (Beyeler v. Italy, заява № 33202, § 100)).

За певних обставин «легітимне очікування» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «легітимне очікування», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (див. mutatis mutandis рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine, заяви № 68385/10 та № 71378/10, § 35)).

ЄСПЛ у рішенні у справі «Інтерсплав проти України» від 09 січня 2007 року зазначив, що юридична особа-платник ПДВ мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений статтею 1 Першого протоколу до Конвенції майновий інтерес (Intersplav v. Ukraine, заява № 803/02, §31-32). ЄСПЛ констатував порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справі з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації ПДВ у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, та зазначив, що і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували «справедливий баланс» між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном (§40).

Оскільки податкове законодавство передбачає право позивача на повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість та отримання пені на суму податку, не відшкодовану платнику протягом визначеного законодавством строку, позивач має майновий інтерес щодо відшкодування з бюджету сум податку на додану вартість у розмірі 510 580,00 грн та пені в розмірі 48 646,38 грн, які охоплюються поняттям «майно» в розумінні частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ».

Відповідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем понесено витрати зі сплати судового збору в розмірі 10 309,39 грн. За таких умов, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, який допустив протиправну бездіяльність щодо невідшкодування у встановлені строки узгоджених сум податку на додану вартість, а саме Офісу ВПП.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо не внесення даних про узгоджені суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» за квітень 2018 року в розмірі510 580,00 грн до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Зобов`язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування повну інформацію щодо бюджетного відшкодування ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» сум податку на додану вартість у розмірі 510 580,00 грн (п`ятсот десять тисяч п`ятсот вісімдесят гривень 00 копійок).

Стягнути з Державного бюджету України на користь ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» пеню на рівні 120% облікової ставки Національного банку України, що дорівнює 48 646,38 грн (сорок вісім тисяч шістсот сорок шість гривень 38 копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби судові витрати зі сплати судового збору в сумі 10 309,39 грн. (десять тисяч триста дев`ять гривень 39 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ІМ. А.М. КУЗЬМІНА», місцезнаходження: 69008, м.Запоріжжя, вул.Південне шосе, буд.81; .

Відповідач 1 - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України, місцезнаходження: 04119, м.Київ, вул.Дегтярівська, 11г; .

Відповідач 2 - Головне управління державної казначейської служби України у м.Києві, місцезнаходження: 01601, м.Київ, вул.Терещенківська, 11-а; .

Повне судове рішення виготовлено та підписано 11.11.2019

Суддя М.О. Семененко