Справа № 817/740/18
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/7369/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Максим Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС України у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року (прийняте у м. Рівне суддею Борискіним С.А.; складене у повному обсязі 09 квітня року) в адміністративній справі № 817/740/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» до Головного управління ДФС України у Рівненській області (далі - ГУ ДФС у Рівненській області) про зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» (далі - ТОВ «Рівненський МЖК», Товариство) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило:

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - ДПІ у м. Рівному) з розподілу сплачених Товариством платіжними дорученнями від 22.01.2015 № 1180 на суму 1647,16 грн, від 22.01.2015 року № 1181 на суму 225,85 грн, від 30.01.2015 року № 1193 на суму 21 981,23 грн, від 09.02.2015 № 1207 на суму 225,85 грн, від 20.02.2015 № 1232 на суму 29 657,51 грн, від 26.03.2015 № 1336 на суму 29 657,51 грн, від 24.04.2015 № 1377 на суму 9793,93 грн, від 30.04.2015 № 1329 на суму 10 000 грн, від 30.04.2015 № 1330 на суму 10 000 грн, від 26.06.2015 № 1379 на суму 3903,93 грн, від 26.06.2015 № 1380 на суму 20 193,93 грн, від 30.06.2015 № 1383 на суму 9600 грн, від 22.07.2015 № 13 на суму 21 000 грн, від 28.07.2015 № 15 на суму 8593,93 грн, банківською квитанцією № 0.0.391723534.1 від 29.05.2015 на суму 25 890 грн, податкових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) у сумі 202 370,83 грн на погашення податкового боргу та пені у розмірі 202 370,83 грн;

- зобов`язати ДПІ у м. Рівному внести зміни до інтегрованої картки платника ТОВ «Рівненський МЖК» з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) шляхом спрямування розподілених в погашення податкового боргу та пені коштів у сумі 202 370,83 грн за призначенням платежу, вказаному у платіжних дорученнях від 22.01.2015 № 1180, від 22.01.2015 № 1181, від 30.01.2015 № 1193, від 09.02.2015 № 1207, від 20.02.2015 № 1232, № 1336 від 26.03.2015, від 24.04.2015 № 1377, від 30.04.2015 № 1329, від 30.04.2015 № 1330, від 26.06.2015 № 1379, від 26.06.2015 № 1380, від 30.06.2015 № 1383, від 22.07.2015 № 13, від 28.07.2015 № 15, банківській квитанції від 29.05.2015 № 0.0.391723534.1.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що ним у повному обсязі сплачені податкові зобов`язання з орендної плати за землю з юридичних осіб за грудень 2014 року, січень - листопад 2015 року, проте з інтегрованої картки платника податків видно, що сплачені кошти, як орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності, податковий орган протиправно спрямував на погашення податкового боргу та пені, нарахованої за минулі періоди. А оскаржувана сума пені у розмірі 202 370,83 грн з орендної плати з юридичних осіб була визначена в порушення вимог статті 129 Податкового кодексу України (далі - ПК України), оскільки нарахована на грошові зобов`язання, що виникли на підставі скасованих в судовому порядку податкових повідомлень-рішень і відповідач не виключав з обліку пеню, у стягненні якої було відмовлено судовими рішеннями.

Здійснюючи у 2015 році зарахування сум поточних платежів в рахунок погашення заборгованості за 2011 - 2013 роки, податковий орган не врахував фактів подачі Товариством уточнюючих податкових декларацій, якими зменшено нараховану до сплати орендну плату з юридичних осіб; погашення податкового боргу, відсутність якого встановлена судовими рішеннями, що набрали законної сили; погашення податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб у розмірі значно більшому, ніж був визначений позивачем у податкових деклараціях з орендної плати за землю, з урахуванням уточнюючих податкових декларацій з орендної плати за землю.

Не зарахування відповідачем платіжних доручень та квитанції за 2015 рік, сплачених у встановленому законом порядку і строки, в рахунок сплати самостійно визначених податкових зобов?язань з орендної плати з юридичних осіб за період грудень 2014 року, січень - червень 2015 року, а навпаки, списання з цих коштів неіснуючої безпідставно внесеної до інтегрованої картки платника пені та податкового боргу, покладає на позивача необхідність повторно сплатити кошти в розмірі списаного податкового боргу та пені для усунення податкового боргу, який було протиправно визначено відповідачем.

Ухвалою суду від 27.03.2019 прийнято відмову представника позивача від позову в частині позовних вимог у адміністративній справі № 817/740/18 і закрито провадження в частині позовних вимог про визнання протиправними дій ДПІ у м. Рівному по розподілу сплачених Товариством платіжними дорученнями від 22.01.2015 № 1180 на суму 1647,16 грн, від 22.01.2015 № 1181 на суму 225,85 грн, від 30.01.2015 № 1193 на суму 21 981,23 грн, від 09.02.2015 № 1207 на суму 225,85 грн, від 20.02.2015 № 1232 на суму 29 657,51 грн, № 1336 від 26.03.2015 на суму 29 657,51 грн, від 24.04.2015 № 1377 на суму 9793,93 грн, від 30.04.2015 № 1329 на суму 10 000 грн, від 30.04.2015 № 1330 на суму 10 000 грн, від 26.06.2015 № 1379 на суму 3903,93 грн, від 26.06.2015 № 1380 на суму 20 193,93 грн, від 30.06.2015 № 1383 на суму 9600,00 грн від 22.07.2015 № 13 на суму 21 000,00 грн, від 28.07.2015 № 15 на суму 8593,93 грн, банківською квитанцією № 0.0.391723534.1 від 29.05.2015 на суму 25 890,00 грн, податкових зобов?язань з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) у сумі 202 370,83 грн на погашення податкового боргу та пені у розмірі 202 370,83 грн. Відтак, ДПІ у м. Рівному не є відповідачем у цій справі.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року позов задоволено.

Зобов`язано ГУ ДФС у Рівненській області внести зміни до інтегрованої картки платника ТОВ «Рівненський МЖК» з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) шляхом спрямування розподілених на погашення податкового боргу та пені коштів у сумі 202 370,83 грн за призначенням платежу, вказаному у платіжних дорученнях від 22.01.2015 № 1180, від 22.01.2015 № 1181, від 30.01.2015 № 1193, від 09.02.2015 № 1207, від 20.02.2015 № 1232, від 26.03.2015 № 1336, від 24.04.2015 № 1377, від 30.04.2015 № 1329, від 30.04.2015 № 1330, від 26.06.2015 № 1379, від 26.06.2015 № 1380, від 30.06.2015 № 1383, від 22.07.2015 № 13, від 28.07.2015 № 15, банківській квитанції від 29.05.2015 № 0.0.391723534.1.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило ГУ ДФС у Рівненській області, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позовна заява Товариства про зобов`язання до вчинення певних дій була подана до суду після спливу строку, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), а матеріали справи не містять заяви про поновлення пропущеного строку із обгрунтуванням причин, відтак позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду. Крім того, судом порушено приписи статей 169 та 171 КАС України.

Неправомірними є й висновки суду в частині обгрунтування судового рішення з приводу зобов`язання відповідача внести зміни до інтегрованих карток позивача з орендної плати з юридичних осіб шляхом спрямування розподілених на погашення податкового боргу та пені коштів за платіжними дорученнями 2015 року. Правомірність обліку податкового боргу судом не перевірялась.

З покликанням на пункт 87.9 статті 87, пункт 129.5 статті 129, пункт 57.4 статті 57 ПК України, абзац перший пункту 129.4 статті 129 ПК України (в редакції 2016 року) та Порядок ведення органами державної фіскальної служби оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, вказує, що спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється; крім того, коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за ведення таких даних з первинних документів, за поточною датою; облік нарахованих і сплачених сум податків відображається в хронологічному порядку, а інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

Товариство подало відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечило вимоги апеляційної скарги загалом із тих же підстав, якими обгрунтовано вимоги позовної заяви. Вказує, що ним не пропущено строк звернення до суду, а рішення суду першої інстанції є цілком законним та обгрунтованим. Просило апеляційну скаргу ГУ ДФС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України не здійснювалося.

Також за приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, ТОВ «Рівненський МЖК» зареєстроване 02.12.1993 як юридична особа; на податковому обліку в ДПІ у м. Рівному перебуває з 31.08.1995; вид діяльності - будівництво житлових і нежитлових будівель

У зв`язку з цією діяльністю позивач має в користуванні земельні ділянки із числа земель житлової та громадської забудови; кількість та/або розміри цих ділянок періодично змінюються, у зв`язку з чим позивач подавав відповідачу як звітні, так уточнюючі податкові декларації з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Статтею 288 ПК України, зокрема, передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Відповідно до приписів статті 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку з набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі (пункт 286.2 статті 286 ПК України).

Згідно з пунктами 287.1, 287.3 статті 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році. Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

28.11.2011 Товариство подало до ДПІ у м. Рівному звітну податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2011 рік, якою задекларувало до сплати грошове зобов`язання на суму 396 172 грн 97 коп., в т.ч.: за грудень - 33 014,46 грн, а за січень - листопад по 33 014,41 грн щомісячно (т. 1 а.с. 36 - 37).

26.10.2011 Товариство подало до ДПІ у м. Рівному уточнюючу податкову декларацію з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2011 рік, у якій зменшило свої зобов`язання по основній звітній декларації (позитивне значення: рядок 14 рядок 13), зокрема: за січень на 8975,57 грн, за грудень на 10 304,93 грн, за лютий - листопад на 10 305,29 грн щомісячно (т. 1 а.с. 38 - 41).

30.01.2012 Товариство подано звітну податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2012 рік, якою задекларувало до сплати за 2012 рік орендну плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на суму 272 509,50 грн, зокрема: за січень - листопад - по 22 709,12 грн щомісячно; за грудень - 22 709,18 грн (т. 1 а.с. 50 - 56).

28.08.2012 Товариство подало уточнюючу податкову декларацію з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2011 рік, у якій зменшило свої зобов`язання по основній звітній декларації з урахуванням попереднього уточнення (позитивне значення: рядок 14 рядок 13), а саме: за січень - грудень на 3868,79 грн щомісячно (т. 1 а.с. 42 - 46).

28.08.2012 Товариство подало уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2012 рік, якою задекларувало до сплати за 2012 рік орендну плату за земельні ділянки державної і комунальної власності на суму 226 083,90 грн, зокрема: за січень - листопад 2012 року - по 18 840,33 грн щомісячно і за грудень 2012 року - 18 840,27 грн (т. 1 а.с. 57 - 63).

Нараховано до зменшення податкове зобов`язання по орендній платі за землі державної або комунальної власності на 2012 рік (позитивне значення (р. 14 - р. 13) за січень - листопад 2012 року по 3868,79 грн щомісячно і за грудень 2012 року - 3868,91 грн.

22.03.2013 Товариство подало до ДПІ у м. Рівному уточнюючу податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2011 рік, якою зменшило свої зобов`язання по основній звітній декларації з урахуванням попередніх уточнень (позитивне значення: рядок 14 рядок 13), а саме: за грудень - на 1990,19 грн, за січень листопад - на 1990,22 грн щомісячно (т. 1 а.с. 47 - 49).

Тоді ж, 22.03.2013 Товариство подало уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2012 рік, якою задекларувало до сплати за 2012 рік орендну плату за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 202 201,29 грн.

Нараховано до зменшення податкове зобов`язання з орендної плати за землі державної або комунальної власності на 2012 рік (позитивне значення (р.14 - р.13) за січень - листопад по 1990,22 грн, за грудень 1990,19 грн (т. 1 а.с. 64 - 68).

20.02.2014 Товариство подало до ДПІ у м. Рівному звітну податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2014 рік, якою задекларувало до сплати грошове зобов`язання на суму 286 250,73 грн, в т.ч.: за грудень - 23 854,09 грн, а за січень - листопад по 23 854,24 грн щомісячно (т. 1 а.с. 91 - 96).

24.04.2014 Товариство подало до ДПІ у м. Рівному уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності) за 2014 рік, якою задекларувало до сплати за 2014 рік орендну плату за земельні ділянки державної і комунальної власності на суму 284 940,06 грн, зокрема за: січень 2014 року - 23 997,96 грн; лютий 2014 року - 23 859,69 грн.; березень - листопад 2014 року - по 23 708,25 грн щомісячно; грудень 2014 року - 23 708,16 грн (т. 1 а.с. 97 - 99).

Вказаною декларацією Товариство зменшило свої зобов`язання по основній звітній декларації (позитивне значення: рядок 14 рядок 13), а саме: за грудень - на 145,93 грн, а за березень листопад - на 145,99 грн щомісячно, а також збільшило свої зобов`язання: за січень - на 143,72 грн, лютий - на 5,45 грн, із нарахуванням штрафу і пені.

13.02.2015 Товариство подало до ДПІ у м. Рівному звітну податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності ) за 2015 рік, якою задекларувало до сплати за 2015 рік орендну плату за земельні ділянки державної і комунальної власності на суму 355 890,14 грн, в т.ч.: за січень - листопад 2015 року - 29 657,51 грн, за грудень 2015 року - 29 657,53 грн (т. 1 а.с. 100 - 106).

Позивач систематично сплачував податкові зобов`язання з орендної плати за землю за грудень 2014 року та січень - листопад 2015 року, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, квитанціями та банківськими виписками (т. 1 а.с. 107 - 137).

Проте, із інтегрованої картки платника податків ТОВ «Рівненський МЖК» за платежем орендна плата з юридичних осіб видно, що сплачені кошти як орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності за січень - грудень 2015 року податковим органом спрямовано на погашення податкового боргу за грудень 2011 року - вересень 2012 року, січень - травень 2013 року, пені, нарахованої за минулі періоди в загальному розмірі 202 370,83 грн (т. 1 а.с. 1 - 47, 236 - 250).

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції вказав, що відсутність податкового боргу та факт його погашення виключає право податкового органу нараховувати пеню, а факт скасування грошового зобов`язання призводить до скасування пені.

Всупереч вказаному та нормам податкового законодавства, податковий орган нараховував пеню на грошові зобов`язання, що виникли на підставі податкових повідомлень-рішень, які були скасовані в судовому порядку та не виключав з обліку пеню, у стягненні якої було відмовлено судовими рішеннями.

Так, постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 10.04.2012 у справі № 2а/1770/5490/2011 визнано протиправними і скасовані повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівне № 3/0 від 13.03.2010, № від 30.08.2010, № /0 від 11.02.2011, № /0 від 16.03.2011, № /0 від 07.04.2011, № /0 від 18.05.2011, № від 21.07.2011, № від 10.08.2011, № від 07.09.2011, № від 18.10.2011, № від 30.11.2011, № від 30.11.2011, № від 19.12.2011, № /0 від 13.03.2010, № /0 від 13.03.2010, № /0 від 15.04.2010, № /0 від 25.05.2010, № /0 від 30.08.2010, № /0 від 24.09.2010, № /0 від 19.11.2010, № /0 09.12.2010, № /0 від 23.12.2010, № /0 11.02.2011, № /0 від 16.03.2011, № /0 від 07.04.2011, № /0 від 18.05.2011, № 004311543/0 від 21.07.2011, № від 10.08.2011, № від 07.09.2011, № від 18.10.2011, № від 30.11.2011, № від 30.11.2011, № 3 від 19.12.2011, № від 30.01.2012 (т. 1 а.с. 138 - 157).

Доказів скасування нарахованої пені відповідач не надав, а в порушення вимог пункту 87.9 статті 87 ПК України здійснив зарахування сплати поточних платежів з грошового зобов`язання зі оплати орендної плати за землю за грудень 2014 року та січень - червень 2015 році в рахунок погашення податкового боргу зі сплати орендної плати за землю за жовтень - грудень 2011 року, січень - червень 2012 року, відсутність якого підтверджується платіжними документами і встановлена судовими рішеннями.

Так, він здійснив зарахування поточних зобов`язань з орендної плати за землю у 2015 році в рахунок погашення податкового боргу за 2011 - 2012 роки, відсутність якого встановлена також постановами Рівненського окружного адміністративного суду від 13.02.2013 у справі № 817/56/13-а, від 18.02.2013 у справі № 817/55/13-а, від 30.04.2013 у справі № 817/228/13-а, від 15.03.2013 у справі № 817/424/13-а, від 20.03.2013 у справі № 817/425/13-а, від 10.04.2013 у справі № 817/747/13-а, від 08.05.2013 у справі № 817/1060/13-а, від 08.07.2014 у справі № 817/1526/14, від 08.11.2014 у справі № 817/2547/14, від 14.01.2015 у справі № 817/3477/14, від 16.08.2016 у справі № 817/682/16, від 23.09.2016 у справі № 817/341/16, від 26.09.2016 у справі № 817/783/16, від 21.12.2016 у справі № 817/1419/16, від 27.12.2016 у справі № 817/928/16, від 14.04.2017 у справі № 817/2060/16 (т. 1 а.с. 138-198, 205 - 223).

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 10.04.2017 у справі № 817/1774/16 визнано протиправними дії ДПІ у м. Рівному щодо нарахування в період з 30.08.2011 по 09.12.2013 Товариству пені за платежем «орендна плата з юридичних осіб» у розмірі 159 492,86 грн та зобов`язано її внести зміни до картки особового рахунку Товариства з орендної плати з юридичних осіб шляхом скасування нарахованої за період з 30.08.2011 по 09.12.2013 пені в розмірі 159 492,86 грн (т. 1 а.с. 224 - 230).

Цими судовими рішеннями встановлено відсутність податкового боргу минулих періодів, в рахунок погашення якого відповідач спрямував кошти, перераховані позивачем з метою сплати поточних грошових зобов`язань з орендної плати за землю за 2011 - 2013 роки.

30.09.2013 ГУ Міндоходів у Рівненській області прийнято рішення № 10 про розстрочення Товариству податкового боргу в сумі 724 268,62 грн, а саме: 571 120,98 грн основного платежу, 153 147,64 грн штрафних санкцій, за строками сплати: 10.10.2013 - в сумі 241 422,87 грн, 08.11.2013 - в сумі 241 422,87 грн, 10.12.2013 - в сумі 241 422,88 грн (т. 2 а.с. 48).

Вказане, відповідно до пункту 100.2 статті 100 ПК України, вважається узгодженням суми грошового зобов`язання; такі суми згідно із пунктом 100.6 статті 100 ПК України погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення.

30.09.2013 між ДПІ у м. Рівному та Товариством укладено договір про розстрочення (відстрочення) податкового боргу.

А рішенням від 29.11.2013 № 10s ГУ Міндоходів у Рівненській області скасувало розстрочення податкового боргу та надало розрахунок суми податкової заборгованості позивача (т. 1 а.с. 49 - 52).

До складу податкової заборгованості відповідно до рішення ГУ Міндоходів у Рівненській області від 30.09.2013 № 10 входить податкова заборгованість по декларації від 30.01.2012 № 1430, у стягненні якої постановами Рівненського окружного адміністративного суду від 18.02.2013 у справі № 817/55/13-а та від 13.02.2013 у справі № 817/56/13-а податковому органу відмовлено.

Тому, подальше спрямування поточних платежів Товариства на погашення податкового боргу, розстроченого рішенням ГУ Міндоходів у Рівненській області від 30.09.2013 № 10, в який включено декларацію від 30.01.2012 № 1430, є неправомірним та має наслідком недостовірність відомостей інформаційних систем податкового органу щодо суми податкового боргу ТОВ «Рівненський МЖК».

Всупереч цьому, кошти, сплачені Товариством як поточні податкові зобов`язання з орендної плати за землю у 2015 році, контролюючий органом спрямовував на погашення пені, нарахованої у період з 30.08.2011 по 09.12.2013.

Також, постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 05.09.2017 у справі № 817/858/17 (набрала чинності 17.01.2018) визнано протиправними дії ДПІ у м. Рівному щодо нарахування в період з 24.04.2014 по 04.05.2016 Товариству пені за платежем «орендна плата з юридичних осіб» у розмірі 203 997,82 грн та зобов`язано її внести зміни до картки особового рахунку Товариства з орендної плати з юридичних осіб шляхом скасування нарахованої за період з 24.04.2014 по 04.05.2016 пені в розмірі 203 997,82 грн (т. 1 а.с. 231 - 234).

Враховуючи тривалість судового оскарження щодо наявності у позивача податкового боргу та правомірності нарахування пені за попередні періоди, суд вважав, що строк звернення до суду з цим адміністративним позовом пропущено не було.

Здійснюючи у 2015 році зарахування сум поточних платежів з орендної плати в рахунок погашення заборгованості за 2011 - 2012 роки, податковий орган також визначав суми такої заборгованості без урахування фактів поданих уточнюючих податкових декларацій 26.10.2011, 28.08.2012, 22.03.2013, а саме:

- за жовтень 2011 р. зараховано 30.12.2014 14 321,79 грн, 20.02.2015 18 692,62 грн, всього 33 014,41 грн, хоча згідно уточнюючої податкової декларації за 2011 рік, поданої 22.03.2013 за жовтень 2011 року, задекларовано до сплати 16 850,11 грн, що менше на 16 164,30 грн зарахованої суми;

- за листопад 2011 р. зараховано 20.02.2015 2 434,55 грн, 26.03.2015 29 657,51 грн, 06.04.2015 922,35 грн, всього 33 014,41 грн, хоча згідно уточнюючої податкової декларації за 2011 рік, поданої 22.03.2013 за листопад 2011 року, задекларовано до сплати 16 850,11 грн, що менше на 16 164,30 грн зарахованої суми;

- за грудень 2011 р. зараховано 30.01.2015 18 366,43 грн, 09.02.2015 року 225,85 грн, 20.02.2015 8530,34 грн, всього 33 014,46 грн., хоча згідно уточнюючої податкової декларації за 2011 рік, поданої 22.03.2013 за грудень 2011 року, задекларовано до сплати 16 850,08 грн, що менше на 16 164,38 грн зарахованої суми;

- за січень 2012 р. зараховано 30.04.2015 18 078,43 грн, 05.05.2015 2576,72 грн, 08.05.2015 2 053,97 грн, всього 22 709,12 грн, хоча згідно уточнюючої податкової декларації за 2012 рік, поданої 22.03.2013 року за січень 2012 року, задекларовано до сплати 16 850,11 грн., що менше на 5859,01 грн зарахованої суми;

- за лютий 2012 р. зараховано 08.05.2015 1319,49 грн, 13.05.2015 982,48 грн, 15.05.2015 1265,72 грн, 20.05.2015 324,00 грн, 21.05.2015 80,00 грн, 25.05.2015 42,00 грн, 28.05.2015 3332,24 грн, 29.05.2015 15 363,19 грн, всього 22 709,12 грн, хоча згідно уточнюючої податкової декларації за 2012 рік, поданої 22.03.2013 за лютий 2012 року, задекларовано до сплати 16 850,11 грн, що менше на 5859,01 грн зарахованої суми;

- за березень 2012 р. зараховано 29.05.2015 10 526,81 грн, 02.06.2015 671,00 грн, 03.06.2015 199 грн, 04.06.2015 4799 грн, 05.06.2015 107 грн, 09.06.2015 250,00 грн, 12.06.2015 53 грн, 18.06.2015 106,00 грн, 19.06.2015 26,00 грн, 24.06.2015 26,00 грн, 25.06.2015 107,00 грн, 26.06.2015 5838,31 грн, всього 22 709,12 грн, хоча згідно уточнюючої податкової декларації за 2012 рік, поданої 22.03.2013 за березень 2012 року, задекларовано до сплати 16 850,11 грн, що менше на 5859,01 грн зарахованої суми;

- за квітень 2012 р. зараховано 26.06.2015 18 555,55 грн, 30.06.2015 4153,57 грн, всього 22 709,12 грн, хоча згідно уточнюючої податкової декларації за 2012 рік, поданої 22.03.2013 за квітень 2012 року, задекларовано до сплати 16 850,11 грн, що менше на 5859,01 грн зарахованої суми;

- за травень 2012 р. зараховано 30.06.2015 5446,43 грн, 01.07.2015 131,00 грн, 06.07.2015 430 грн, 13.07.2015 6954,44 грн, 22.07.2015 9747,25 грн., всього 22709,12 грн, хоча згідно уточнюючої податкової декларації за 2012 рік, поданої 22.03.2013 за травень 2012 року, задекларовано до сплати 16 850,11 грн, що менше на 5859,01 грн зарахованої суми;

- за червень 2012 р. зараховано 22.07.2015 11 252,75 грн, 28.07.2015 8689,93 грн, 28.08.2015 2766,44 грн, всього 22 709,12 грн, хоча згідно уточнюючої податкової декларації за 2012 рік, поданої 22.03.2013 за червень 2012 року, задекларовано до сплати 16 850,11 грн., що менше на 5859,01 грн. зарахованої суми.

Незважаючи на рішення суду, що набрали законної сили та сплату податкових зобов`язань відповідно до поданих уточнюючих податкових декларацій, податковий орган не відобразив ці дані в інтегрованій картці платника податків Товариства.

Зазначені висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Податковий борг, відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом; пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до пункту 87.9 статті 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Пунктами 129.1 - 129.3 статті 129 ПК України, зокрема, визначено, що пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

У разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.

Нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини). У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

Пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов`язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов`язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу (пункт 57.4 статті 57 ПК України).

Крім того, відповідно до п. 5.2 Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, затверджена Наказом Державної податкової адміністрації України № 953 від 17.12.2010 (втратила чинність 10.06.2016) пеня, нарахована на суму грошового зобов`язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягає скасуванню, а якщо така пеня була сплачена, вона підлягає зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов`язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 Кодексу.

Всупереч зазначеним приписам, податковий орган нараховував суми пені на неузгоджені (оскаржені) грошові зобов`язання та не скасовував таку у разі скасування сум грошового зобов`язання, а надалі зараховував поточні платежі в рахунок цих сум за попередні періоди; крім того, не враховував подані позивачем уточнення сум податкових зобов`язань, що призвело до виникнення спору у цій справі.

Пунктом 2 глави 1 розділу II Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422 (далі - Порядок № 422), встановлено, що у разі нарахування, зокрема, сум грошових зобов`язань і пені з податків, зборів та сум єдиного внеску, визначених органом ДФС (акт перевірки, податкове повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій) автоматично кожному платнику відкривається інтегрована картка платника (далі - ІКП).

Відповідно до пункту 5 глави І Порядку № 422 контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.

Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.

Дії працівників органів ДФС при відображенні в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії.

При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.

У разі встановлення, що перекручення (викривлення) показників допущене у результаті умисних дій працівників органів ДФС, такі працівники притягуються до відповідальності у встановленому законодавством порядку.

Підпунктом 3 параграфу 4 розділу 5 Порядку № 422 встановлено, що у підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, статус повідомлень-рішень / рішень / вимог та рішень щодо єдиного внеску змінюється залежно від наслідків розгляду скарги (заяви) відповідно до інформації з інформаційної системи, яка забезпечує відображення результатів адміністративного оскарження, на статуси "Скасовується в адміністративному порядку", або "Вручено, адміністративний розгляд", або "Анульовано" при частковому скасуванні.

Також, приписами пункту 21.1.10 статті 21 ПК України визначено, що посадові особи контролюючих органів зобов`язані: вносити до інформаційних баз даних інформацію з документів, отриманих від платників податків у паперовій формі, а також інформацію про взаємодію з платниками податків, отриману в іншій формі.

Тобто, податковий орган має можливості і зобов`язаний згідно з вимогами зазначених вище норм внести зміни до ІКП Товариства, які мали місце з вини першого і потягли за собою безпідставне списання сум поточних платежів в рахунок неіснуючих, безпідставно внесених до ІПН сум пені та податкового боргу.

З приводу покликання представника апелянта на пропущення строків звернення до суду варто зауважити, що частинами першою, другою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким іншим законом є ПК України, статтею 102 якого строк давності визначено тривалістю 1095 днів.

Враховуючи те, що про порушення своїх прав Товариство дізналося лише у липні 2016 року, коли отримало копії ІПН за період з 01.01.2010 по 23.06.2016, а до суду звернулося у березні 2018 року, колегія суддів вважає, що строк звернення до суду із цим позовом пропущено не було.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС України у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року в адміністративній справі № 817/740/18 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 15 листопада 2019 року.