Справа № 280/859/19
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 280/859/19

Головуючий у 1-й інстанції: Пасічний Т.З.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

14 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Охрімчук І.Г. Капустинського М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 26 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради про визнання незаконною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернулася в Коростишівський районний суд Житомирської області з адміністративним позовом до відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради про визнаннчя протиправними та незаконними дії відділу з питань державно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 007/07-11/076/19 від 15.05.2019 та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Коростишівський районний суд Житомирської області рішенням від 26.09.2019 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що представником відповідача не було надано до суду жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував порушення позивачем вимог ч.1 ст.96 КУпАП, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що судом першої інстанції не досліджено матеріали справи, не з`ясовано фактичні обставини справи та не об`єктивно оцінено докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, що в свою чергу є порушенням норм процесуального права визначеного положеннями статей 2, 8, 9, 72-77, 90, 242 Кодексу адміністративного судочинства. Вважає, що встановивши десятиденний термін на оскарження рішення суд першої інстанції порушив право відповідача на оскарження рішення до апеляційного суду.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що відповідач не надав суду жодного доказу правомірності винесення оскаржуваної постанови, а судове рішення на яке посилається скаржник не набрало законної сили.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно постанови 007/07-11/076/19 від 15.05.2019 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп.

З копії постанови № 007/07-11/076/19 від 15.05.2019 встановлено факт правопорушення, який ґрунтується на підставі наступних документів: акта, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт № 8 від 27.06.2018р., припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № 07-15/006/19 від 11.05.2019р., протоколу про адміністративне правопорушення від 11.05.2019 р., копій документів, наданих суб`єктом містобудування, фотоматеріалів.

Також вказано, що за результатами здійснення позапланової перевірки на об`єкті «Реконструкція сараю під сарай», за адресою: Житомирська область, м.Коростишів, Реміснича АДРЕСА_1 18, встановлено, що замовник будівництва ОСОБА_1 виконує будівельні роботи з реконструкції сараю з порушенням вимог будівельних норм без дотримання нормативних відстаней для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту від меж сусідніх ділянок до найбільш виступаючої конструкції стіни та без дотримання нормативних протипожежних відстаней до будівель і споруд, розташованих на сусідніх земельних ділянках.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені ст.6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.

Відповідно до абз.5 пп.2 п.4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 №294 Держархбудінспекція проводить перевірки законності рішень у сфері містобудівні діяльності, прийнятих об`єктами нагляду.

Згідно з п.5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до п.7 Порядку №553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки, зокрема, є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до п.15-22 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

Протокол разом з усіма матеріалами перевірки протягом трьох днів після його складення подається посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб`єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб`єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав.

Згідно з ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, зокрема: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову у справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 251, ст. 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, у відповідності до ч.5 ст.96 КупАП передбачено адміністративну відповідальність за виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.96 КУпАП порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів чи споруд тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи, а саме з відзиву на позов встановлено, що 08.04.2019 до відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради за вхідним №07-10/113/19 надійшло звернення громадянки ОСОБА_2 щодо проведення перевірки об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 45-47).

На виконання положень ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та абз. 8 п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 "Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю" відділом з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради було видано направлення №07-13/015/19 та №07-13/016/19.

Під час перевірки відповідачем було здійснено обміри об`єкта будівництва та встановлено, що від об`єкта будівництва до межі земельної ділянки за адресою АДРЕСА_3 становить 0,37 м, до межі земельної ділянки за адресою АДРЕСА_4 відстань становить 0,3 АДРЕСА_5 , реконструкція господарської будівлі здійснюється по межі з сусідньою земельною ділянкою по АДРЕСА_2 (кадастровий номер :01:009:0473) без об`єднання (блокування) з існуючою господарською будівлею розташованою на сусідній земельній ділянці на відстані 0,2 м, а відстань від об`єкта будівництва до існуючого житлового будинку по АДРЕСА_3 становить 5,5 м.

За результатами ознайомлення з наданими документами, візуального огляду, обмірів та системного аналізу будівельних норм встановлено, що суб`єкт містобудування ОСОБА_1 виконує будівельні роботи з реконструкції сараю з порушенням будівельних норм, оскільки згідно п.3.25*ДБН 360-92** "для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м", згідно абз. 3 примітки 7 ДБН 360-92** "часткова реконструкція житлових будинків та господарських споруд на окремих садибних ділянках, які побудовані за раніше чинними нормативами, допускається за погодженням з місцевими органами архітектури і містобудування, державного пожежного та санітарного нагляду. В цьому випадку перебудова житлових будинків, їх господарських будівель та гаражів можлива за умови збереження існуючих відстаней між будівлями".

Максимальні зовнішні габаритні розміри сараю зазначені в технічному паспорті до реконструкції становили у плані 2,2 м х 3,5м. Обміри свідчать про те, що збільшення габаритних розмірів об`єкта будівництва призвело до зменшення існуючої протипожежної відстані до житлового будинку по АДРЕСА_3 , та зменшення нормативної відстані до меж сусідніх ділянок від найбільш виступаючої конструкції стіни об`єкта будівництва для догляду за будівлями і здійснення їх проточного ремонту. Також встановлено, що розміщення господарської будівлі по межі з сусідньою земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_2 , на відстані 0,2 м від розташованої на сусідній земельній ділянці будівлі, без об`єднання (блокування) з існуючою господарською будівлею, порушує вимоги пунктів 3.24*, 3,25*. 3.25а* ДБН 360-92** (а.с.20-31).

Таким чином, за результатами перевірки були виявлені та зафіксовані в акті від 11.05.2019 порушення ОСОБА_1 п. 3.24*, 3,25*. 3.25а*, абз. 3 примітки 7 ДБН 360-92** "Планування і забудова міських і сільських поселень", які виявились у недотриманні нею нормативних відстаней для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту від меж сусідніх ділянок до найбільш виступаючої конструкції стіни та без дотримання нормативних протипожежних відстаней до будівель і споруд розташованих на сусідніх земельних ділянках. Вищезазначений акт був складений у присутності ОСОБА_1 та підписаний нею без зауважень. Примірник акту позивач отримала 11 травня 2019 року, що підтверджується її особистим підписом в акті (а.с. 31).

Згідно статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та статтей 254, 255 та 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення головним спеціалістом відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради Прищепою Олександром Володимировичем був складений протокол від 11.05.2019 про порушення позивачем п. 3.24*, 3,25*. 3.25а*, абз. 3 примітки 7 ДБН 360-92** "Планування і забудова міських і сільських поселень" (а.с.32-33).

Також, 11 травня 2019 року посадовими особами відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради відповідно до ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553, був винесений припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким від ОСОБА_1 вимагалось усунути порушення вимог законодавства та привести об`єкт будівництва у відповідність до будівельних норм шляхом перебудови у термін до 11 червня 2019 року (а.с.34).

Суд апеляційної інстанції переглядаючи справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги приходить до висновку, що зазначене рішення не відповідає вимогам статей 2, 72-77, 242 КАС України, оскільки жодному наявному у справі доказу не надано належної правової оцінки, а суть прийнятого рішення зводиться лише до того, що представником відповідача не було надано до суду жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував порушення позивачем вимог ч.1 ст.96 КУпАП, при цьому обґрунтування щодо належності чи допустимості доказу відсутнє.

При розгляді вказаної справи суд зважає на те, що гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (висновок, що сформований у постанові Верховного Суду України від 15.11.2016 у справі №800/301/16).

Крім того, поняття законного (охоронюваного законом) інтересу міститься в рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 у справі № 1-10/2004, згідно з яким поняття «охоронюваний законом інтерес» у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

На підставі викладеного законний інтерес може бути захищено судом, якщо позивач доведе, що його законний інтерес, за захистом якого він звернувся до суду: а) порушено (щодо протиправних діянь, які мали місце і припинилися) або б) порушується (щодо протиправних діянь, які тривають) або в) створюються перешкоди для його реалізації (щодо протиправних діянь, які тривають і є перешкодами для реалізації права в теперішньому або в майбутньому часі) або г) мають місце інші ущемлення законних інтересів.

З наведеного слідує необхідність з`ясування судом обставин, що свідчать про порушення інтересу позивача, тобто саме позивач повинен довести, що він має законний інтерес і є потерпілим від порушення цього інтересу з боку суб`єкта владних повноважень (висновок, що сформований у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.02.2019 у справі №К/9901/38991/18).

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п.30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року).

Судова колегія зазначає, що згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема, в рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, п. 29).

Доводи позовної заяви що у грудні 2015 року посадовими особами відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради вже проводилась позапланова перевірка вказаного об`єкта будівництва та позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 4250 грн., який сплачений у повному обсязі, а також, що жодних порушень ДБН 360-92** під час цієї перевірки виявлено не було, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки при триваючому правопорушенні притягнення позивача за різними видами та складом адміністративних правопорушень відбувалось з різних підстав щодо проведення перевірки та у відповідності до різних частин статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (частини 5 ст. 96 КУпАП в 2015 році та 1 ст. 96 КУпАП в 2019 році).

Слід зазначити, що невиявлення посадовими особами відповідача під час перевірки у 2015 році порушень позивачем ДБН 360-92** щодо дотримання нормативних відстаней, жодним чином не свідчать про те, що такі порушення були відсутні на момент проведення перевірки у 2019 році.

Колегія суддів вважає помилковими доводи апеляційної скарги, що встановивши десятиденний термін на оскарження рішення, суд першої інстанції порушив право відповідача на оскарження рішення в апеляційному порядку, оскільки стаття 286 КАС України визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності та, відповідно до ч.4 ст.286 КАС України, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради задовольнити повністю.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 26 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради про визнання незаконною та скасування постанови скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Охрімчук І.Г. Капустинський М.М.