Справа № 200/12640/19-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 р. Справа№200/12640/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначала, що звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2, між тим відповідачем прийнято рішення від 26.04.2019 року №27 про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з недостатністю пільгового стажу.

Вказане рішення вважала протиправним, оскільки в підтвердження стажу надала і трудову книжку, і інші необхідні документи, зокрема уточнюючі та архівні довідки.

У зв`язку з наведеним позивач просила:

- визнати незаконними дії Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо неврахування її пільгового трудового стажу під час розгляду питання про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати їй пільговий трудовий стаж з 01.06.1981 року по 28.03.1993 року на ДП «Торецьквугілля» при розгляді питання призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 року №10.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому виклав зміст оскарженого рішення. Також зазначав, що позивачу не зараховано до пільгового стажу період роботи з 01.06.1981 року по 28.03.1993 року на ДП «Торецьквугілля» у зв`язку з відсутністю уточнюючої довідки. Вважав, що діяв відповідно до вимог законодавства і не порушив пенсійні права позивача. Просив в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що 06.02.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2 відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 26.04.2019 року №27 «Про відмову в призначенні пенсії» в призначенні такої пенсії відмовлено, оскільки на час звернення позивач не мав необхідного пільгового та страхового стажу роботи.

Рішення мотивовано тим, що на підставі поданих документів страховий стаж заявника складає 19 років 08 місяців 29 днів.

При цьому періоди роботи позивача, які зараховані до страхового стажу, а які не зараховані, - не зазначені; періоди роботи на пільгових умовах - не досліджувалися; Підстави не зарахування до пільгового та страхового стажу відповідних періодів роботи позивача - в рішенні не наведені. Наявність та/або відсутність щодо позивача необхідних умов для призначення пенсії за віком на пільгових умовах - відповідачем не встановлювалася і не досліджувалася.

Рішенням лише встановлено, що для призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачем були подані наступні документи:

- заяву від 06.02.2019 року № 1342;

- копію паспорту;

- копію ідентифікаційного коду;

- копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 23.04.2018 року №20416;

- копію атестату від 10.07.1978 року №914;

- довідки про стаж та реорганізацію підприємства від 17.04.2018 року №1, 2 видані КП «Артемівський завод «Побутрадіотехнік»;

- довідку про стаж від 02.07.2015 року №219, що видана КУ «Трудовий архів Костянтинівського району Донецької області»;

- довідки про стаж та реорганізацію підприємства від 18.04.2018 року №5-71/1050, 19.04.2018 року №5-71/1057, 09.11.2018 року №5-71/2811, 18.04.2018 року №5-11/1049, видані ДП «Торецьквугілля»;

- довідки про періоди отримання виплати допомоги по безробіттю від 17.04.2018 року №01-20/475, №01-20/474, видані Торецьким міським центром зайнятості;

- довідку про стаж від 13.04.2018 року №71, що видана ТДВ «ОП Шахта ім. Святої Матрони Московської»;

- довідку про стаж від 13.04.2018 року №7, видану ТОВ «Технологія вуглездобичи»;

- копії витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 26.11.2015 року № 6, № 3.

Судом також встановлено, що відповідно до трудової книжки позивач працювала протягом спірного періоду позивач працювала в ДП «Торецьквугілля» (на той час - ДП «Дзержинськвугілля»):

- з 01.06.1981 року переведена контролером другого розряду матеріалів та робіт в ливарному виробництві (наказ від 01.06.1981 року №41/к);

- запис від 15.09.1981 року про перейменування підприємства (наказ МУП УРСР від 15.09.1981 року № 223);

- з 01.08.1982 року переведена контролером третього розряду матеріалів та робіт в ливарному виробництві (наказ від 19.07.1982 року №90/2);

- з 01.01.1984 року переведена контролером четвертого розряду матеріалів та робіт ливарного цеху (наказ від 01.12.1983 року №133/к);

- з 28.03.1993 року звільнена за власним бажанням відповідно до ст. 38 Кодексу законів про працю України (наказ від 25.03.1993 року № 20/к).

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 вказаного Закону право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Також вказаним пунктом визначені умови для призначення пенсії за віком на пільгових умовах до досягнення відповідного віку і за відсутності відповідного страхового стажу.

Відповідно до п. 2 розд. XV «Прикінцеві положення» вказаного Закону пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Таким чином необхідними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку № 2 є зайнятість особи на роботах, що передбачені списком № 2, які затверджені Кабінетом Міністрів України, така зайнятість повний робочий день, наявність атестації робочих місць та наявність відповідного страхового стажу, в тому числі на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Суб`єктом владних повноважень в оскарженому рішенні періоди роботи позивача, які зараховані страхового стажу, а які не зараховані, - не зазначені; періоди роботи на пільгових умовах - не досліджувалися. Підстави не зарахування до пільгового та страхового стажу відповідних періодів роботи позивача - в рішенні не наведені. Наявність та/або відсутність щодо позивача необхідних умов для призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах - відповідачем не встановлювалася і не досліджувалася.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Суб`єктом владних повноважень оскаржене рішення прийнято без наведення жодного обґрунтування для його прийняття.

Вказане свідчить про те, що відповідач діяв недобросовісно та необґрунтовано, не врахував усіх обставин та положень законодавства, що мають значення для призначення пенсії позивачу, і, як наслідок, допустив неналежний розгляд поданої ним заяви і документів та, відповідно, прийняв необґрунтоване рішення.

Враховуючи наведене таке рішення, яке несе правові наслідки (а не дії, як помилково вважала позивач), не можна вважати законним і обґрунтованим, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню (п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Посилання відповідача на інші обставини, не відображені в рішенні, є неприйнятними, оскільки вони не були покладені в основу оскаржуваного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Разом з тим суд позбавлений можливості зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача певні періоди її роботи для призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2, оскільки відповідачем виконані не всі умови для прийняття рішення, а саме не встановлена та не досліджена наявність щодо позивача необхідних умов для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Вчинення таких дій входить до безпосередньої компетенції органа Пенсійного фонду України.

Верховний Суд в постановах від 06.03.2018 року №754/14898/15-а, від 10.04.2018 року в справі № 348/2160/15-а дійшов висновку, що обов`язок щодо обчислення загального стажу роботи особи та стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, покладено на орган Пенсійного фонду України, а тому для вирішення питання щодо призначення та виплати пенсії відповідачу слід встановити всі необхідні умови, яким має відповідати позивач для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, такі висновки є обов`язковими для органів Пенсійного фонду України.

З огляду на наведене, оскільки права позивача порушені, і прийняття рішення на користь позивача, в тому числі зарахування періодів роботи до відповідного стажу належить до безпосередніх повноважень органу Пенсійного фонду України, суд дійшов висновку, що решта позовних вимог підлягає задоволенню частково - шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень повторно вирішити питання, щодо якого звернулася позивач, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні (ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 26.04.2019 року №27 «Про відмову в призначенні пенсії», прийняте щодо ОСОБА_1 .

Зобов`язати Слов`янське об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.02.2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) здійснені нею документально підтверджені судові витрати в розмірі 512 (п`ятсот дванадцять) грн. 27 (двадцять сім) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 14 листопада 2019 року.

Суддя Т.В. Логойда