Справа № 9901/930/18
Суддя: Прокопенко Олександр Борисович
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 9901/930/18

Провадження № 11-531заі19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

головуючого судді-доповідача Прокопенка О. Б.,

суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

розглянула в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2019 року (судді Гончарова І. А., Бившева Л. І., Олендер І. Я., Шипуліна Т. М., Ханова Р. Ф.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС, Комісія) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИЛА:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ВККС, у якому з урахуванням уточнень просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення ВККС від 25 жовтня 2018 року про відмову ОСОБА_1 у допуску до складення кваліфікаційного іспиту повторно;

- зобов`язати ВККС допустити ОСОБА_1 до складання кваліфікаційного іспиту повторно з метою відновлення порушеного права.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що 19 жовтня 2018 року він звернувся до Комісії із заявою про допуск до складення кваліфікаційного повторного іспиту як особа, яка відповідає вимогам до посади судді місцевого суду та має намір бути рекомендованою для призначення на відповідну посаду. Комісія, розглянувши подані позивачем документи, дійшла висновку про відмову йому у допуску до складення кваліфікаційного повторного іспиту з огляду на те, що результати кваліфікаційного іспиту, складеного ним у вересні 2012 року, станом на день звернення (19 жовтня 2018 року) вже є недійсними, про що прийняла спірне рішення від 25 жовтня 2018 року № 522/дс-18.

Позивач вважає оскаржуване рішення ВККС протиправним, оскільки Комісія порушила вимоги Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII), а також Положення про складення кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів на посаду судді, затвердженого рішенням ВККС від 3 жовтня 2018 року № 211/зп-18 (зі змінами, внесеними рішенням ВККС від 8 жовтня 2018 року № 221/зп-18; далі - Положення № 221/зп-18).

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду рішенням від 15 квітня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.

За правовим висновком Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Комісія не допустила порушень норм права, відмовивши позивачу в допуску до складення кваліфікаційного іспиту як особі, яка має право бути допущеною до складення іспиту повторно, оскільки звернення позивача до Комісії із заявою про допуск до складення кваліфікаційного повторного іспиту відбулося вже за межами строку дійсності результатів кваліфікаційного іспиту, складеного позивачем вперше у вересні 2012 року.

Щодо доводів позивача про порушення Комісією пунктів 7, 8 розділу III Положення № 221/зп-18 в частині неповідомлення його про дату, час і місце розгляду питання щодо допуску до складення кваліфікаційного іспиту, то суд першої інстанції зазначив, що відповідачем порушено приписи пункту 8 розділу ІІІ цього Положення в частині неповідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду питання щодо допуску його до складення кваліфікаційного іспиту, однак вказане порушення є формальним у наведеному випадку та не призвело до прийняття Комісією неправильного по суті рішення.

Не погодившись із рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, у травні 2019 року ОСОБА_1 подав до Великої Палати Верховного Суду апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове - про задоволення його позовних вимог.

Позивач вважає, що суд неповно розглянув його позовні вимоги та прийняв рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. Також зазначає, що суд неповно з`ясував обставини справи, що мають значення для вирішення спору.

У відзиві на апеляційну скаргу Комісія просить залишити її без задоволення, а рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2019 року - без змін. Наводить доводи про те, що ВККС не допустила порушень норм права, ухваливши рішення про недопуск ОСОБА_1 доскладення кваліфікаційного іспиту повторно, в межах добору кандидатів на посаду судді місцевого суду, оголошеного рішенням Комісії від 3 квітня 2017 року № 28/зп-17.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 12 серпня 2019 року відкрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2019 року.

Дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, аргументи відзиву представника ВККС та матеріали справи, Велика Палата Верховного Суду переглянула оскаржуване судове рішення й не виявила порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати.

Суд першої інстанції встановив таке.

28 березня 2012 року ВККС своїм рішенням № 16/пп-12 оголосила про проведення добору кандидатів на посаду судді вперше з урахуванням прогнозованої кількості в 724 вакантні посади суддів у місцевих судах загальної юрисдикції. Позивач брав участь у зазначеному доборі без проходження спеціальної підготовки.

Згідно з рішенням Комісії від 12 листопада 2012 року 60 балів є достатньою кількістю балів для визнання кандидатів на посаду судді вперше такими, які успішно склали кваліфікаційний іспит.

Рішенням Комісії від 12 листопада 2012 року № 1598/пп-12 затверджено результати кваліфікаційного іспиту, складеного 11, 19 та 20 вересня 2012 року під час процедури оголошеного рішенням Комісії від 28 березня 2012 року № 16/пп-12 добору та, зокрема, встановлено, що ОСОБА_1 набрав 55,5 бала, у зв`язку з чим його визнано таким, що не склав кваліфікаційний іспит.

3 квітня 2017 року Комісія рішенням № 28/зп-17 оголосила добір кандидатів на посаду судді місцевого суду з урахуванням 600 прогнозованих вакантних посад суддів місцевого суду.

8 жовтня 2018 року на підставі рішення № 220/зп-18 Комісія оголосила про складення кваліфікаційного іспиту у межах процедури добору кандидатів на посаду судді місцевого суду, оголошеного Комісією 3 квітня 2017 року.

19 жовтня 2018 року позивач звернувся до Комісії із заявою про допуск до складення кваліфікаційного повторного іспиту як особа, яка відповідає вимогам до посади судді місцевого суду та має намір бути рекомендованою для призначення на відповідну посаду. До заяви ОСОБА_1 долучив відповідні документи.

Розглянувши подані позивачем документи, Комісія дійшла висновку про відмову йому у допуску до складення кваліфікаційного повторного іспиту з огляду на те, що результати кваліфікаційного іспиту, складеного ним у вересні 2012 року, станом на день звернення (19 жовтня 2018 року) вже є недійсними, про що прийняла спірне рішення від 25 жовтня 2018 року № 522/дс-18.

Не погодившись із вказаним рішенням Комісії, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) визначено перелік критеріїв, на відповідність яким суд повинен перевірити рішення (дії, бездіяльність) суб`єкта владних повноважень у справах про їх оскарження.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 93 Закону № 1402-VIII визначено повноваження Комісії, до яких належить, зокрема, проведення добору кандидатів для призначення на посаду судді, у тому числі організація проведення щодо них спеціальної перевірки відповідно до закону та прийняття кваліфікаційного іспиту.

Відповідно до частини восьмої статті 78 Закону № 1402-VIII особа, яка не склала кваліфікаційний іспит, може бути допущена до складення такого іспиту повторно не раніше ніж через рік. Особа, яка не склала кваліфікаційний іспит повторно, може бути допущена до наступного іспиту не раніш як через два роки.

Аналогічні за змістом положення були передбачені і в частині сьомій статті 70 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 2453-VI).

Згідно з частиною п`ятою статті 78 Закону № 1402-VIII порядок складення кваліфікаційного іспиту, методика оцінювання кандидатів визначаються положенням, що затверджується ВККС.

Так, рішенням Комісії від 3 жовтня 2018 року № 211/зп-18 затверджено Положення № 211/зп-18.

Відповідно до підпункту 3 пункту 1, абзацу другого пункту 1 розділу III Положення № 211/зп-18 (зі змінами, внесеними рішенням Комісії від 8 жовтня 2018 року) до складення іспиту допускаються особи, які відповідно до Закону мають право бути допущеними до складення іспиту повторно.

Особою, яка відповідно до Закону № 1402-VIII має право бути допущеною до складення іспиту повторно є особа, яка успішно пройшла спеціальну підготовку, відповідає вимогам до посади судді місцевого суду, однак не склала іспиту. Таку особу може бути допущено Комісією до складення іспиту повторно не раніше ніж через рік з дня затвердження його результатів та впродовж строку їх дійсності.

Частиною шостою статті 78 Закону № 1402-VIII визначено, що результати кваліфікаційного іспиту дійсні протягом трьох років з дня складення іспиту (вказана норма кореспондуються з частиною шостою статті 70 Закону № 2453-VI.

Відповідно до пункту 8 розділу I Положення № 211/зп-18 оголошення про складення іспиту розміщується на офіційному веб-сайті Комісії не пізніш як за 20 календарних днів до його проведення. У повідомленні зазначається період проведення іспиту, а також вказується термін подання до Комісії документів особами, які відповідно до Закону № 1402-VIII мають право бути допущеними до складення іспиту повторно та наступного іспиту, для вирішення Комісією питання про допуск цих осіб до іспиту, а також термін подання до Комісії учасниками іспиту заяв про допуск до виконання практичного завдання за відповідними спеціалізаціями.

За правилами пункту 8 розділу ІІІ Положення № 211/зп-18 повідомлення про дату, час і місце розгляду питання щодо допуску особи до складення іспиту розміщується на офіційному веб-сайті Комісії не пізніш як за десять днів до визначеної дати. Особа, стосовно якої розглядається питання щодо допуску до складення іспиту, має право брати участь у відповідному засіданні Комісії. Неявка особи на таке засідання не перешкоджає розгляду Комісією відповідного питання та ухвалення рішення, крім випадку, коли явка такої особи визнана обов`язковою.

Вищенаведені норми Закону № 1402-VIII та Положення № 211/зп-18 дають підстави для висновку, що особи, які претендують бути допущеними до складення іспиту повторно, повинні відповідати певним вимогам, а саме: успішно пройти спеціальну підготовку; відповідати вимогам до посади судді місцевого суду; звернутися із заявою про допуск до складення кваліфікаційного повторного іспиту протягом трьох років з дня складення первинного іспиту.

За таких обставин Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Комісія, приймаючи спірне рішення, діяла в межах наданих законодавством повноважень.

Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, які мають значення для її вирішення, судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права.

Міркування і твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не спростовують правильності правових висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладених в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315, частини першої статті 316 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що суд прийняв правильне й законне рішення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2019 року - без змін.

Керуючись статтями 266, 308, 311, 315, 316, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя-доповідач О. Б. Прокопенко

Судді:Н. О. АнтонюкО. Р. Кібенко
Т. О. АнцуповаВ. С. Князєв
С. В. БакулінаЛ. М. Лобойко
В. В. БританчукН. П. Лященко
Ю. Л. ВласовВ. В. Пророк
М. І. ГрицівЛ. І. Рогач
В. І. ДанішевськаО. М. Ситнік
Ж. М. ЄленінаО. С. Ткачук
О. С. ЗолотніковВ. Ю. Уркевич
О. Г. Яновська