Справа № 200/10464/19-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року справа № 200/10464/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Ястребової Л.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року (повний текст складено 27 вересня 2019 року в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/10464/19-а (суддя в 1 інстанції - Куденков К.О.) за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради (далі - відповідач), в якому просила: визнати протиправним і скасувати рішення від 26.07.2019 № 30; зобов`язати призначити і виплатити допомогу при народженні дитини (арк.справи 4-11).

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на безпідставну відмову в призначенні допомоги при народженні дитини внутрішньо переміщеній особі. Зазначала, що вона є громадянкою України і має зареєстроване місце проживання на території України, народивши ІНФОРМАЦІЯ_1 дитину, ОСОБА_2 звернулася до відповідача за місцем реєстрації як внутрішньо переміщена особа із відповідною заявою про призначення допомоги при народження дитини.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року у справі № 200/10464/19-а адміністративний позов було задоволено частково, внаслідок чого: визнано протиправним і скасовано рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, яке зазначене в протоколі № 30 від 26 липня 2019 року, про відмову ОСОБА_2 в призначенні соціальної виплати у зв`язку з відсутністю за фактичним місцем проживання; в іншій частині позовних вимог - відмовлено; стягнуто на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок (арк.справи 53-55).

Не погодившись з таким рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в позовній заяві та протягом розгляду справи в суді першої інстанції.

Сторони у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду судового засідання, тому, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта № НОМЕР_2 і довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № 78556-2019 від 22.01.2019.

Згідно з копією свідоцтва про народження від 29.01.2019 серія НОМЕР_3 і витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 29.01.2019 № 7, ІНФОРМАЦІЯ_1 року позивач народила дитину - ОСОБА_3 .

В матеріалах справи наявні копії довідок від 20 лютого 2019 року № 1442- і від 20 лютого 2019 року № 1442- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, за якими зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у м. Донецьк, а фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_1 .

15 липня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до УСЗН із заявою про призначення допомоги при народженні дитини. Заява зареєстрована за № 2/1259.

17 липня 2019 року відповідачем складено акт № 4067, за яким ОСОБА_2 не було вдома.

Відповідно до витягу з протоколу комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам № 30 від 26.07.2019 вирішено відмовити в призначенні соціальної виплати у зв`язку з відсутністю за фактичним місцем проживання.

Розпорядженням відповідача від 30.07.2019 позивачу відмовлено в призначенні державної допомоги при народженні дитини у зв`язку з: 1) не підтверджено фактичне місце проживання згідно акта, рішення комісії від 26.07.2019; 2) не має права, оскільки допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 місяців після народження дитини. (арк.. справи 49)

Листом від 12.08.2019 № 09/22-2601 УСЗН повідомило адвоката позивача про те, що здійснено перевірку фактичного місця проживання позивача ( АДРЕСА_2 ). За результатом перевірки складено акт, в якому зазначено, що сім`я відсутня за адресою тимчасової реєстрації. Після перевірки фактичного місця проживання - факт проживання не підтверджено.

Також повідомлено, що на комісії з питань призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Лиманської міської ради від 26.07.2019 року прийнято рішення про відмову в призначенні соціальної допомоги.

Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності відмови в призначенні допомого при народженні дитини.

Зі змісту ст. 11 Закону № 2811-XII і п. 12 Порядку № 365 випливає, що допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Як вже зазначалося раніше Розпорядженням відповідача від 30.07.2019 позивачу відмовлено в призначенні державної допомоги при народженні дитини у зв`язку з: 1) не підтверджено фактичне місце проживання згідно акта, рішення комісії від 26.07.2019; 2) не має права, оскільки допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 місяців після народження дитини.

Колегія суддів не може надати оцінки вказаному Розпорядженню від 30.07.2019, оскільки воно не є спірним в межах цієї справи.

Таким чином, у зв`язку з фактичною наявністю Розпорядження від 30.07.2019, та у зв`язку із не оскарженням його позивачем, позовні вимоги в частині зобов`язання призначити і виплатити допомогу при народженні дитини є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів зазначає, що рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог не є предметом апеляційного перегляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Щодо розподілу судових витрат колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2019 року суд відстрочив апелянту сплату судового збору за подання апеляційної скарги по даній справі до ухвалення судового рішення.

З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення та відповідно до норм статей 132, 139 та 143 КАС України судовий збір підлягає стягненню з позивача у розмірі 1 152,60 грн., у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року у справі № 200/10464/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року у справі № 200/10464/19-а - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_3 ) на користь Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA6026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 1 152,60 грн. (одна тисяча сто п`ятдесят дві гривні 60 копійок).

Повне судове рішення складено 13 листопада 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Е.Г. Казначеєв

Л.В. Ястребова