Справа № 460/955/19
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/9467/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Судової-Хомюк Н.М.,

Гуляка В.В.,

секретаря судового засідання Цар М.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області та Державної фіскальної служби України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Дорошенко Н.О.), ухвалене у відкритому судовому засіданні в м.Рівне о 10 год. 08 хв. 05 липня 2019 року, повне судове рішення складено 15 липня 2019 року, у справі №460/955/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЯ-БІОТЕК» до Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

22.04.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЯ-БІОТЕК» (далі - Товариство) звернулося в суд з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області, Державної фіскальної служби України просило:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 05.04.2019 №1133774/41654619 про відмову у реєстрації податкової накладної №5 від 29.03.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №5 від 29.03.2019, подану Товариством в день її фактичного отримання.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05 липня 2019 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що критерії ризиковості платника податку, визначені у листі ДФС №959/99-99-07-18 від 21.03.2018, не погоджені і не затверджені у встановленому законодавством порядку. Суд першої інстанції вказав, що стороною відповідача не надано суду жодного належного і допустимого доказу тому, що Комісією Головного управління ДФС в Рівненській області приймалось рішення про віднесення ТОВ «СОЯ-БІОТЕК» до переліку ризикових суб`єктів господарювання. Також суд першої інстанції зазначив, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не зазначено інших обов`язкових умов: переважання в такому залишку (більше 75%) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС; відсутність товару/послуги у Таблиці даних платника податку. Крім того, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної від 29.03.2019 №5 не зазначено конкретного переліку документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної. Разом з тим, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, не означає, що платник податку повинен подати абсолютно всі, зазначені у ньому документи.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДФС у Рівненській області та Державна фіскальна служба України подали апеляційну скаргу, просять скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 липня 2019 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що позивач не подав повного пакету документів, передбачених вимогами пунктів 12-14 Порядку №117. Скаржник вказує, що в оскаржуваному рішенні чітко зазначено, які документи не надано та які слід подати. Вважає, що, оскільки не подано всіх документів, які підтверджують факт здійснення господарських операцій за податковими накладними, у реєстрації таких відмовлено правомірно. Також вказує, що навіть за відсутності критеріїв ризиковості платника податків, ризиковості здійснення операцій, показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податків, не звільняє позивача від відповідальності, передбаченої Податковим кодексом України.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, представник позивача щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЯ-БІОТЕК» зареєстровано як юридична особа 10.10.2017, основний вид діяльності виробництво олії та тваринних жирів (Код КВЕД 10.41).

29.03.2019 Товариством складена податкова накладна №5 у зв`язку з поставкою шроту соєвого для ФГ «Шпиколос» в кількості 21,5 т, загальний обсяг поставки без урахування ПДВ на суму 192604,17 грн., ПДВ на суму 38520,83 грн. (а.с.13)

За результатами направлення вказаної податкової накладної 04.04.2019 Товариство отримало Квитанцію №, згідно з якою документ прийнято, реєстрація зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки обсяг постачання товару/послуги 2304 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН (а.с.14).

04.04.2019 Товариство подало повідомлення №2 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, в якому вказало, що здійснює переробку сої (код УКТ ЗЕД 1201), в результаті чого виробляється нерафінована соєва олія (код УКТ ЗЕД 1507) та соєвий шрот (код УКТ ЗЕД ), які в подальшому реалізуються іншим суб`єктам господарювання, саме тому і виникає невідповідність обсягів постачання по коду УКТ ЗЕД 2304. Зазначило, що 29.03.2019 для ФГ «Шпиколос» реалізовано шрот соєвий в кількості 21,5 т. Усі підтверджуючі документи та пояснення по даній господарській операції надані у додатку до пояснення. До повідомлення долучено 39 документів на підтвердження реальності здійснення операцій по зупиненій податковій накладній (а.с.15).

05.04.2019 комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення №1133774/41654619 про відмову в реєстрації податкової накладної №5 від 29.03.2019 з підстав надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття Комісією рішення про реєстрацію в ЄРПН податкової накладної. Вказано, що не надано копій актів здачі-приймання послуг з перевезення вантажним автотранспортом сої та соєвого шроту та розрахункових документів за отримані автотранспортні послуги згідно договорів №3 від 18.03.2019 з ФОП Нікітчуком С.М. та №1 від 15.03.2019 з ФОП ОСОБА_1 , крім того відсутні копії розрахункових документів за реалізований товар ФГ «Шпиколос» (а.с.16-17).

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство подало скаргу до Комісії ДФС України (а.с.18-19), за результатами розгляду якої 17.04.2019 прийнято рішення №22475/41654619/2, яким залишено скаргу Товариства без задоволення, а рішення про відмову у реєстрації податкової накладної без змін (а.с.220.

Вважаючи рішення про відмову у реєстрації податкової накладної від 05.04.2019 №1133774/41654619 протиправним, прийнятим без дотримання вимог чинного законодавства, Товариство звернулось із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час подання податкової накладної контролюючому органу, (далі - ПК України) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що податкова накладна №5 від 29.03.2019 складена Товариством за результатами господарської діяльності з ФГ «Шпиколос».

Так, 25.03.2019 між Товариством (Постачальник) та ФГ «Шпиколос» (Покупець) укладено Договір поставки №2 відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується поставляти та передати у власність Покупцю шрот соєвий на умовах визначених в Договорі, а Покупець прийняти та оплатити його вартість. Ціна за тонну Товару вказується у рахунках Постачальника. Розрахунок здійснюється протягом 5-ти банківських днів після поставки товару. Моментом оплати товару ж дата зарахування коштів на поточний рахунок Постачальника.

Відповідно до видаткової накладної №СБ-0005 від 29.03.2019 та рахунку-фактури №СБ-0005 від 29.03.2019 Товариство поставило ФГ «Шпиколос» шрот соєвий у кількості 21,5 тонн.

Факт транспортування товару «шрот соєвий» вагою 21,5 т підтверджується товарно-транспортною накладною №2903/1 від 29.03.2019, відповідно до якої замовник, вантажовідправник - ТОВ «СОЯ-БІОТЕК», вантажоодержувач - ФГ «Шпиколос», автомобільний перевізник ФОП ОСОБА_1 , пункт навантаження: Рівненська обл., с. Дядьковичі, вул. Грушевського, буд. 26, пункт розвантаження: с. Шпиколоси, Сокальський р-н, Львівська обл. (а.с.37-38).

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246) відповідно до пункту 12 якого після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Згідно з пунктом 17 Порядку №1246 квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в редакції чинній на час подання податкової накладної (далі - Порядок №117).

Відповідно до пункту 3 Порядку №117 податкові накладні / розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику), що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак: 1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування; 2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих на реєстрацію у місяці, іншому ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений в них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку; 3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D > 0,05, Р<РмЧ1,4, де: D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T; S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування; P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування; Рм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування. Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.

Згідно з пунктом 5 Порядку №117 податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Відповідно до пунктів 6, 7 Порядку №117 у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Таким чином, пункти 6 та 7 Порядку №117 встановлюють чіткі та однозначні підстави для зупинення реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування: - відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку; - відповідність податкової накладної/розрахунку коригування критеріям ризиковості здійснення операції.

Критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади (пункт 10 Порядку №117).

Як зазначено у квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 04.04.2019, підставою для зупинення реєстрації податкової накладної №5 стала відповідність такої вимогам підпункту 2.1 пункту 2 «Критеріїв ризиковості платника податку».

Водночас, як Критерії ризиковості платника податку, так і Критерії ризиковості здійснення операцій оприлюднені листом ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18. При цьому підпункт 2.1 пункту 2 належить до Критеріїв ризиковості здійснення операцій та встановлює, що операція, відображена у податковій накладній / розрахунку коригування, відповідає критеріям ризиковості здійснення операцій, якщо: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку(ий) подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр), дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

Таким чином, зупинення реєстрації податкової накладної за критерієм підпункту 2.1 пункту 2 Критеріїв ризиковості здійснення операцій відбувається у разі одночасного дотримання трьох умов: обсяг постачання дорівнює або перевищує товарні залишки; переважання в такому залишку (більше 75 %) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС; відсутність товару/послуги у Таблиці даних платника податку, тоді як у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної №5 від 29.03.2019 не зазначено про : переважання в такому залишку (більше 75 %) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС; відсутність товару/послуги у Таблиці даних платника податку.

Так, відповідно до пунктів 14, 15 Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Законодавцем не визначено чіткого переліку документів, які платник податку може подати до контролюючого органу, такий перелік визначається платником податку на власний розсуд у кожному випадку окремо, в залежності від підстав зупинення реєстрації податкової накладної.

Таким чином, при зупиненні реєстрації податкової накладної з посиланням на ненадання платником податків достатніх документів, контролюючий орган має чітко зазначити конкретний вид критерію ризиковості платника податку та навести у розрізі визначеного критерію перелік документів, надання яких дасть можливість прийняти податкову накладну до реєстрації.

На підтвердження реальності господарської операції Товариство надало договір поставки №20/03/2019/3 від 20.03.2019, укладений між ТОВ «СОЯ-БІОТЕК» (Покупець) та ТОВ «АГРО ФОНД» (Постачальник), відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власність покупця масличні культури, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах, визначених цим договором (а.с.43-46).

Відповідно до Специфікації товару №1 до договору поставки №20/03/19/3 від 20.03.2019 Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію на умовах договору поставки №20/03/19/3 від 20.03.2019, зокрема, сою в кількості 200,00 т вартістю 1 780 000,00 грн, в тому числі ПДВ 296 666,67 грн (а.с.47).

Постачальником ТОВ «АГРО ФОНД» виписано для ТОВ «СОЯ-БІОТЕК» рахунок на оплату №440 від 22.03.2019 на поставку товару «соя» вагою 151,24 тони на суму 1 346 036,00 грн, в тому числі ПДВ 224 339,33 грн (а.с.48).

На виконання вищезазначеного договору ТОВ «АГРО ФОНД» відвантажено в адресу позивача товар «соя» вагою 151,24 т, що підтверджується видатковою накладною №591 від 22.03.2019 на загальну суму 1 346 036,00 грн, в тому числі ПДВ 224 339,33 грн (а.с.49).

22.03.2019 ТОВ «АГРО ФОНД» складено податкову накладну №145 за результатами здійснення вказаної господарської операції.

Факт оплати ТОВ «СОЯ-БІОТЕК» придбаної у ТОВ «АГРО ФОНД» сої підтверджується долученими до матеріалів справи копіями платіжних доручень (а.с.51-58).

Також, 18.03.2019 між Товариством (Замовник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 . (Перевізник) укладено договір №3, за змістом Розділу 1 якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, виконавець зобов`язується за завданням замовника протягом визначеного в Договорі строку надавати за плату транспортні послуги, а Замовник зобов`язується оплачувати надані послуги (а.с.40).

Факт транспортування товару (сої) підтверджується товарно-транспортними накладними: №00022/03/19/20 від 22.03.2019; №00022/03/19/19 від 22.03.2019; №00022/03/19/18 від 22.03.2019; №00022/03/19/17 від 22.03.2019; №00022/03/19/16 від 22.03.2019, відповідно до яких вантажовідправник - ТОВ «АГРО ФОНД», замовник, вантажоодержувач - ТОВ «СОЯ-БІОТЕК»; автомобільний перевізник ФОП ОСОБА_2 Пункт навантаження: Львівська обл. Бродівський р-н, с. Пониковиця, пункт розвантаження: Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Дядьковичі, вул. Грушевського, 26 (а.с.59-63).

Платіжним дорученням №41 від 29.03.2019 підтверджується оплата ТОВ «СОЯ-БІОТЕК» за надані ФОП ОСОБА_2 транспортні послуги за березень 2019 року в сумі 80000,00 грн, в тому числі ПДВ 13333,33 грн (а.с.42).

Окрім того, 15.03.2019 між Товариством (Замовник) та ФОП ОСОБА_1 (Перевізник) укладено Договір №1 згідно з яким Перевізник зобов`язується доставляти (перевозити) автомобільним транспортом довірений йому Замовником (Відправником) вантаж з пункту (місця) відправлення до пункту (місця) призначення і видавати вантаж уповноваженій на одержання вантажу особі (одержувачеві вантажу), а Замовник (Відправник) зобов`язується сплачувати за перевезення вантажу плату (а.с.35-36).

Факт транспортування товару підтверджується товарно-транспортною накладною №2903/1 від 29.03.2019.

Сторонами не оспорюється, що позивачем направлено контролюючому органу пояснення та копії документів до зазначених господарських операцій.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що у платному користуванні позивача знаходиться виробничий будинок-цех по переробці с/г продукції площею 1035,5 кв.м. (с. Дядьковичі Рівненського району Рівненської області по вул. Грушевського, буд. 26в), що підтверджується договором оренди нежитлового приміщення №01/03 від 01.03.2019, укладений між ТОВ «СОЯ-БІОТЕК» (орендар) і ТОВ «СІДІНВЕСТ» (орендодавець), та актом приймання-передачі об`єкта оренди до Договору оренди нежитлового приміщення №01/03 від 01.03.2019 (а.с.81-84).

Позивач надав, також, докази перебування з ним у трудових відносинах 59 найманих працівників для виконання роботи, пов`язаної з господарською діяльністю товариства (а.с.64-72, 73-75).

Подані Товариством документи в своїй сукупності підтверджують реальність придбання позивачем сої в кількості 151,24 т, переробки такої сої та реалізації для ФГ «Шпиколос» отриманого внаслідок такої переробки товару «шроту соєвого» вагою 21,5 т.

Згідно з пунктом 18 Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №566, Комісія може перевірити подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отриманні з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, в тому числі електронні, одержані від інших платників податків, засобів масової інформації тощо).

Відповідно до пункту 20 Порядку №117 комісії приймають рішення про : реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 21 Порядку №117 встановлено, що підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є : ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

В свою чергу, оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної містить формальні підстави відмови в реєстрації такої, які зазначені у Порядку № 117, у ньому не зазначено, якими мотивами керувалася Комісія, вважаючи, що надані Товариством документи не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що відмова у прийнятті до реєстрації податкової накладної з підстав недостатності документів для прийняття рішення про реєстрацію можлива виключно за умови наявності вичерпного переліку таких документів. Посилання на вказану підставу в обґрунтування прийняття рішень про відмову за відсутності встановленого законодавством вичерпного переліку документів, та за умови не наведення комісією доказів того, що документи, подані платником податків є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, вказує на протиправність рішень про відмову в реєстрації податкової накладної.

Щодо вказівки у оскаржуваному рішенні на неподання Товариством копій актів здачі-приймання послуг з перевезення вантажним автотранспортом сої та соєвого шроту та розрахункових документів за отримані автотранспортні послуги, то суд апеляційної інстанції зауважує, що, оскільки реєстрацію податкової накладної зупинено з підстав невідповідності обсягів постачання товару/послуги обсягам придбання такого товару/послуг, то відсутність зазначених документів, на переконання суду апеляційної інстанції, не може розглядатись як самодостатній доказ нереальності господарської операції, оскільки такі підтверджують лише факт надання/отримання транспортних послуг.

На підставі аналізу вказаних законодавчих положень та матеріалів справи, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що подані позивачем пояснення та копії документів підтверджують здійснення господарської операції з ФГ «Шпиколос» за результатом якої складено податкову накладну №5 від 29.03.2019, ознаки порушення вимог законодавства щодо складення Товариством первинних документів відсутні, подані документи в своїй сукупності є достатніми для прийняття комісією рішення про реєстрацію вказаної податкової накладної в ЄРПН.

Водночас, з врахуванням частини 2 статті 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення про зупинення реєстрації податкової накладної та в подальшому рішення щодо відмови у реєстрації такої покладається на відповідачів.

Отже, контролюючий орган повинен надати належні та достатні докази на підтвердження того, що зупинення реєстрації податкової накладної, поданої Підприємством, та прийняття рішення про відмову в реєстрації такої, вчинено відповідно до приписів ПК України, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, та за наявності підстав, встановлених вищезгаданими нормативно-правовими актами.

Суд апеляційної зазначає, що за вказаних обставин контролюючий орган не був позбавлений можливості перевірити подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів з даними, що надходять або можуть бути отриманні з інших джерел інформації.

Підсумовуючи вказане, суд апеляційної інстанції вважає вірними висновки суду першої інстанції щодо протиправності та скасування рішення комісії ДФС від 05.04.2019 №1133774/41654619.

Відповідно до пункту 28 Порядку №117 податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з пунктом 20 Порядку №1246 у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Оскільки рішення Комісії Головного управління ДФС у Рівненській області від 05.04.2019 №1133774/41654619 є протиправним та підлягає скасуванню, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про зобов`язання Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №5 від 29.03.2019.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви протиправності винесення контролюючим органом оскаржуваного рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 229, 241, 243, 308, 310, 316, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області та Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 липня 2019 року у справі №460/955/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Н. М. Судова-Хомюк
В. В. Гуляк
Повне судове рішення складено 15.11.2019