Справа № 160/5365/19
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року Справа № 160/5365/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НТК-Україна» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови, -
Товариство з обмеженою відповідальністю з«НТК-Україна» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дніпропетровської митниці ДФС в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів UA110000/2019/200090/2 від 14.05.2019р., прийняте Дніпропетровською митницею ДФС;
Відповідач адміністративний позов не визнав, в обґрунтування заперечень у відзиві на позов зазначив, що для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивач надав пакет документів, необхідних для визначення митної вартості за ціною договору, проте вони мали розбіжності, та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості. Всі обставини справи вказують на наявність встановлених законом причин неможливості застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо імпортованих товарів. У зв`язку із неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів відповідачем послідовно було перейдено до наступних методів визначення митної вартості та застосовано резервний. Рішення про коригування митної вартості товарів прийнято митницею відповідно до норм чинного законодавства.
Представником позивача подано відповідь на відзив та додаткові пояснення, в якому позовні вимоги підтримав, просив відхилити доводи відповідача, зазначені у відзиві та задовольнити позовну заяву в повному обсязі.
Представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, в яких останній підтримав свою позицію викладену у відзиві на позов та просив у задоволенні позовних вимог відмовити.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року прийнято до свого провадження вказану справу та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
За правилами частини 6 статті 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Шістдесятим днем для прийняття рішення по даній справі є 18.08.2019 вихідний день (неділя), у зв`язку з чим, дане рішення прийнято першим робочим днем - 19.08.2019р.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 23.05.2019р., Товариство з обмеженою відповідальністю «НТК-Україна» зареєстровано як юридичну особу 27.04.2011р. основний вид економічної діяльності: 19.20 Виробництво продуктів нафтоперероблення.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «НТК-Україна» 06.05.2019 р. до Дніпропетровської митниці ДФС будо подано митну декларацію № UA110150/2019/221144 на товари «Частини моторних транспортних засобів» який надійшов позивачу з Китаю від підприємства «JIANGXI YICHUN COLUMBUS IMPORT&EXPORT CO., LTD» згідно з контрактом №1 від 27.02.2019, копія якого наявна в матеріалах справи.
Для підтвердження митної вартості позивачем було надано до митниці пакет документів згідно вимогами ст.53 Митного кодексу України:
- декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості (надана в електронному виді);
- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності (наданий зовнішньоекономічний контракт №1 від 27.02.2019 та додаток№1 від 27.02.2019 до нього);
- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу) (наданий інвойс від 07.03.2019 №1-1);
- якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (були надані чотири СВІФТ - повідомлення про сплату товару від 13.03.2019, 21.03.2019, 28.03.2019 та від 05.04.2019);
- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (на момент митного оформлення таких документів не існувало);
- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (був наданий коносамент NBLG241648 від 15.03.2019, договір на перевезення № 2210 від 22.03.2019p., рахунки на сплату морського перевезення за межами України № UAIM0317649 та № UAIM0317650 від 15.04.2019 та платіжні доручення на їх оплату №203 та №204 від 17.04.2019)
- копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню (товар ліцензуванню не підлягає);
У процесі митного оформлення посадовими особами митного органу було надіслано повідомлення декларанту №548204 від 11.05.2019 з вимогою надати додаткові документи на підтвердження митної вартості.
У вказаному повідомленні зазначено: «Згідно додатку до контракту від 27.02.2019 № 1 умови оплати: 100% передплата. Моментом передачі товару (та переходу ризиків) згідно вищезазначеного договору п. 4.3.2. є дата передачі товару перевізнику. Згідно вищезазначеного додатку до контракту та рахунку (інвойс) від 07.03.2019 № 1-1 умовами поставки є FOB NINGBO. Згідно договору на перевезення від 22.03.2019 № 2210 перевізником є ТОВ «СМА СИ ДЖИ ЭМ ШИППИНГ ЭДЖЕНСИС УКРАИНА» та датою видачі коносаменту № NBLG241648 є 15.03.2019. Таким чином, згідно умов вищезазначеного контракту товар передано у зазначену дату, яка є датою початку відправлення товару. При цьому платіжні документи системи Swift датуються 13.03.2019, 21.03.2019, 28.03.2019, 05.04.2019, що порушує умови оплату товару згідно вищезазначеного додатку до контракту. Крім цього, надані до митного контролю платіжні документи системи Swift за вищезазначеними датами у гр. 70 «Призначення платежу» не містять посилання на інвойс або рахунок-проформу, що унеможливлює однозначну ідентифікацію оцінюваного товару. Згідно узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року платіжне доручення без вказівки у ньому на рахунок-фактуру (інвойс), на підставі яких здійснено платіж (у разі коли відповідно до умов відповідних зовнішньоекономічних договорів такий авансовий платіж мав здійснюватися лише після отримання декларантом рахунку-фактури (інвойсу), не є доказом, достатнім для доведення митної вартості певної поставки товару.
Згідно наданої до митного оформлення декларації заявлено контракт, договір купівлі-продажу стороною якого є виробник товару. При цьому підприємство JIANGXI YICHUN COLUMBUS IMPORT&EXPORT CO., LTD заявлене як виробник лише в товарі №5,7,12 згідно заявленої ЕМД, товари №1-4, 6, 8-11 містять дані про виробника КІМІКО, таким чином існує вірогідність посередницького характеру угоди та наявності комерційної надбавки за послуги експорту.
Згідно вищезазначеного коносаменту від 15.03.2019 № NBLG241648 «Freight Collect» -фрахт підлягає оплаті вантажоотримувачем в порту призначення. Це означає, що плата здійснюється після прибуття вантажу в порт призначення. Згідно відміток ПМК на даному документі вантаж надійшов 03.05.2019, в той час, як платіжні документи за №203, №204 датуються 17.04.2019».
У відповідь на це повідомлення митниці позивачем був надісланий до митниці лист №0513 від 13.05.19р. в якому зазначено, що:
«1. Згідно додатку до контракту від 27.02.2019 № 1 умови оплати: 100% передплата. Товар був 100% оплачений нашим підприємством після фактичного завантаження на борт судна, але до надання нам Продавцем звичайного доказу доставки -звичайного транспортного документу (оригіналу морського коносаменту). Тобто оплату було здійснено до повного виконання Продавцем своїх обов`язків з постачання товару на умовах FOB згідно правил «Інкотермс-2010».
2. Стосовно заповнення гр. 70 «Призначення платежу» у платіжних документах системи Swift: Згідно узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року платіжне доручення без вказівки у ньому на рахунок-фактуру (інвойс), на підставі яких здійснено платіж (у разі коли відповідно до умов відповідних зовнішньоекономічних договорів такий авансовий платіж мав здійснюватися лише після отримання декларантом рахунку-фактури (інвойсу), не є доказом, достатнім для доведення митної вартості певної поставки товару. Умовами контракту від 27.02.2019 № 1 не передбачено отримання декларантом рахунку-фактури (інвойсу) для проведення попередньої оплати товару. Оплата проводилася на підставі укладеного контракту від 27.02.2019 № 1, що відповідає даним, зазначеним у гр. 70 «Призначення платежу» у платіжних документах системи Swift.
3. У наданих до митного оформлення документах немає жодних посилань на те, що підприємство JIANGXI YICHUN COLUMBUS IMPORT&EXPORT CO., LTD діє на підставі договорів, укладених з третіми особами. Тому припущення, що «існує вірогідність посередницького характеру угоди та наявності комерційної надбавки за послуги експорту» немає під собою жодних підстав. Як зазначено у постанові пленуму ВАСУ №2 від 13 березня 2017 «Про Довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року»: рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.
4. Стосовно строків оплати фрахту. Напис у коносаменті від 15.03.2019 № NBLG241648 «Freight Collects» означає, що фрахт сплачується отримувачем до прибуття вантажу у порт призначення. Згідно п.6.1 договору на перевезення від 22.03.2019 № 2210 укладеного з перевізником ТОВ «СМА СИ ДЖИ ЭМ ШИППИНГ ЭДЖЕНСИС УКРАИНА» : «Оплата послуг СТОРОНИ 1 (ТОВ «СМА СИ ДЖИ ЭМ ШИППИНГ ЭДЖЕНСИС УКРАИНА»), а також фрахту демереджу, любих інших платежів за даним договором здійснюється СТОРОНОЮ 2 в національній валюті України згідно виставленим СТОРОНОЮ 1 рахункам... З моменту підписання даного Договору СТОРОНА 1 залишає за собою право, на свій розсуд виставляти рахунки СТОРОНО за фрахт, демередж, а також інші послуги, що оказуються СТОРОНОЮ 1 СТОРОНО за даним договором.» Тобто строки сплати фрахту визначаються виключно перевізником вантажу».
У цьому ж листі позивав повідомив митницю, що в надісланому ними повідомленні не було наведено доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, не зазначені конкретні складові митної вартості, які не були враховані декларантом, обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки, не надано обґрунтування необхідності перевірки спірних відомостей. Тобто вимога надання додаткових документів для підтвердження митної вартості порушує положення ч.3 ст.53 МКУ. З цих причин надати додаткові документі для підтвердження митної вартості позивач відмовився.
14.05.2019 року відповідачем позивачу було направлено ще одне повідомлення №548936, в якому зазначено:
2. Декларантом заявлено COSCO SHIPPING PANAMA, в той час як згідно рахунків на оплату транспортних послуг від 25.04.2019 № UAIM0317649 та від 25.04.2019 №UAIM0317650 назвою судна є СМА CGM ARKANSAS, що не кореспондується із заявленими у ЕМД даними.
3. Дані щодо виробника не підтверджені документально, крім того, згідно інформації мережі Інтернет щодо виробника КІМІКО зазначено, що дане підприємство здійснює виробництво у країні Тайвань (TW), в той час як згідно заявлених даних країною виробництва є Китай (CN)».
Посадовою особою розглянуто надані декларантом додаткові документи та прийнято до уваги інформацію про відмову у наданні інших додаткових документів, про залишення за собою права на надання документів відповідно до п.8 статті 55 МКУ та прохання завершити митне оформлення без урахування десятиденного строку згідно ч.3 ст.53 МКУ, копія листа міститься в матеріалах справи.
Графа 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA110000/2019/200090/2 від 14.05.2019р. містить наступну інформацію: «враховуючи специфіку товару, сферу застосування, для коригування митної вартості взята вартість товару згідно наявної інформації у органу доходів і зборів щодо митної вартості за якою було ввезено подібний товар, який має таке ж призначення, що і оцінюваний товар №3 (далі нумерація товарів згідно заявленої до митного оформлення ЕМД), імпортований у наближений до часу експорту оцінюваного товару, виробник Howo Trucks Manufacturer, торгова марка: HO WO, країна виробництва: Китай за ЕМД від 21.03.2019 № UA500010/2019/6755, митна вартість якого складає 1,529586 дол.США/кг.
Товар №8 імпортований на умовах поставки FOB у наближений до часу експорту оцінюваного товару, виробник JINAN KAIRUI AUTO PARTS CO., LTD., торгова марка: GLOBER FCC, країна виробництва: Китай за ЕМД від 22.02.2019 № UA110030/2019/2307, митна вартість якого складає 8,049733 дол.США/кг.
Правовідносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Згідно із частиною 1 статті 7 Митного кодексу України, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).
У відповідності до вимог ч.2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати ( за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України.
Згідно п.1 ч.4 ст. 54 Митного кодексу України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частин 1-3 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
За змістом статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється в першу чергу за основним методом, тобто, за ціною договору (вартістю операції).
При цьому, передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
За приписами ст.337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості, під якою, відповідно до статті УІІ ГАТТ 1994 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції.
Примітками до п.2 статті УІІ Оцінка товару для митних цілей ГАТТ (1947) визначено, що сумісним зі статтею УІІ було б припущення, що дійсна вартість може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими дійсної вартості, а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни.
З огляду на вказані норми, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Судом встановлено, що 06.05.2019 позивач подав до Дніпропетровської митниці ДФС електронну митну декларацію №UА110150/2019/221144 для здійснення митного оформлення товару - частини моторних транспортних засобів в асортименті:
Товари заявлено виробництва компанії «JIANGXI YICHUN COLUMBUS IMPORT & EXPORT CO., LTD», країна походження - KHP, ввезеного на підставі контракту від 27.02.2019 № 1, укладеного між ТОВ «НТК-Україна» (Україна) з компанією «JIANGXI YICHUN COLUMBUS IMPORT & EXPORT CO., LTD» (KHP).
Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за електронною митною декларацією від 06.05.2019 №UA110150/2019/221144 згенеровано, в тому числі, форми митного контролю 103-1 Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів». Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності класифікації товару.
Однією з форм митного контролю відповідно до частини першої статті 336 МКУ, є перевірка документів та відомостей, необхідних для митного контролю, які відповідно до статті 335 МКУ надаються під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.
Посадовою особою Дніпропетровської митниці ДФС відповідно до п.4.1 ст. 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.
За результатами такого контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять усіх відомостей, що впливають на числові значення складових митної вартості, а саме:
1. Згідно умов контракту від 27.02.2019 № 1, п.3.1 Ціна товару, що поставляється за договором та порядок оплати визначаються за згодою сторін та фіксуються у відповідних Додатках. Згідно додатку до контракту від 27.02.2019 № 1 умови оплати: 100% передплата. Моментом передачі товару (та переходу ризиків) згідно вищезазначеного договору п. 4.3.2. є дата передачі товару перевізнику.
Згідно вищезазначеного додатку до контракту та рахунку (інвойс) від 07.03.2019 № 1-1 умовами поставки є FOB NINGBО.
Згідно договору на перевезення від 22.03.2019 № 2210 перевізником є ТОВ «СМА СИ ДЖИ ЭМ ШИППИНГ ЭДЖЕНСИС УКРАИНА» та датою видачі коносаменту № NBLG241648 є 15.03.2019.
Таким чином, згідно умов вищезазначеного контракту товар передано у зазначену дату, яка є датою початку відправлення товару.
При цьому, платіжні документи системи Swift датуються 13.03.2019, 21.03.2019, 28.03.2019, 05.04.2019, що порушує умови оплату товару згідно вищезазначеного додатку до контракту.
Крім цього, платіжні документи системи Swift за вищезазначеними датами у гр. 70 «Призначення платежу» не містять посилання на інвойс або рахунок-проформу. що унеможливлює однозначну ідентифікацію оцінюваного товару.
В Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 № 2 «Про Довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року» зазначено, що платіжне доручення без вказівки у ньому на рахунок-фактуру (інвойс), на підставі яких здійснено платіж (у разі коли відповідно до умов відповідних зовнішньоекономічних договорів такий авансовий платіж мав здійснюватися лише після отримання декларантом рахунку-фактури (інвойсу), не є доказом, достатнім для доведення митної вартості певної поставки товару.
Щодо посилання позивача на те, що умовами контракту від 27.02.2019 №1 не передбачено отримання декларантом рахунку-фактури (інвойсу) для проведення попередньої оплати товару, так як оплата проводилася на підставі укладеного контракту, суд вважає таке твердження безпідставним, оскільки згідно п.2.4, п.2.5 cт.53 МКУ, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, за наявності - інші платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.
2. Згідно наданої до митного оформлення декларації заявлено контракт, договір купівлі-продажу, стороною якого є виробник товару. При цьому, підприємство JIANGXI YICHUN COLUMBUS IMPORT&EXPORT CO., LTD заявлене як виробник лише в товарі №5,7,12 згідно заявленої ЕМД, товари №1-4, 6, 8-11 містять дані про виробника КІМІКО, таким чином існує вірогідність посередницького характеру угоди та наявності комерційної надбавки за послуги експорту.
3. Згідно коносаменту від 15.03.2019 № NBLG241648 «Freight Collect» - фрахт підлягає оплаті вантажоотримувачем в порту призначення, тобто плата здійснюється після прибуття вантажу в порт призначення.
Згідно відміток ПМК на даному документі вантаж надійшов 03.05.2019, в той час, як платіжні документи за № 203, 204 датуються 17.04.2019.
Також, позивач посилається про позбавлення посадовими особами митниці його права надавати додаткові документи, проте таке твердження суперечить інформації, зазначеній в оскаржуваному Рішенні та витягу у ЄАІС щодо обміну повідомленнями між декларантом та митницею.
У листі від 13.05.2019 № 0513 позивачем зазначено, зокрема, що в надісланому ними повідомленні не було наведено доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, не зазначені конкретні складові митної вартості, які не були враховані декларантом, обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки, не надано обґрунтування необхідності перевірки спірних відомостей. Тобто вимога надання додаткових документів для підтвердження митної вартості порушує положення ч.3 ст.53 МКУ. З цих причин надати додаткові документі для підтвердження митної вартості позивач відмовився.
Крім того, декларантом заявлено COSCO SHIPPING PANAMA, в той час як згідно рахунків на оплату транспортних послуг від 25.04.2019 № UAIM0317649 та від 25.04.2019 № UAIM0317650 назвою судна є СМА CGM ARKANSAS, що не кореспондується із заявленими у ЕМД даними.
Враховуючи відмову декларанта від надання витребуваних митницею документів у повному обсязі, а також на підставі зазначених у повідомленнях митниці розбіжностях згідно п. 6 ст. 54 Кодексу митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, в т.ч., у разі неподання декларантом або уповноваженою особою документів згідно із переліком, зазначеним у ч.ч.2-4 ст. 53 МКУ.
Таким чином, з урахуванням виявлених у ході перевірки невідповідностей та розбіжностей у документах та відомостях, наданих до митного контролю про що зазначено у ході проведення консультації шляхом направлення електронних повідомлень митниці декларанту, відсутність у додатково наданих документах підтвердження заявлених відомостей, та інших відомостей, що спростовують зазначені розбіжності, основний метод визначення митної вартості товарів (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), неможливо було застосувати, відповідно до п. 6 ст. 54, п.2. ст.58 Кодексу.
Відповідно до ст. 59 МК України, у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 МКУ, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Відсутність інформації про продаж ідентичних товарів - прийняту митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у ст. 59 МКУ, унеможливила застосування цього методу для визначення митної вартості товару.
Судом встановлено, що у зв`язку із неможливістю застосування вказаного методу визначення митної вартості товарів, відповідачем послідовно розглянуто можливість застосування наступного методу визначення митної вартості в рамках застереження, передбаченого ст.61 МКУ, - метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.
Враховуючи специфіку товару, сферу застосування, для коригування митної вартості взята вартість товару згідно наявної інформації у органу доходів і зборів щодо митної вартості за якою було ввезено подібний товар, який має таке ж призначення, що і оцінюваний товар №3 (далі нумерація товарів згідно заявленої до митного оформлення ЕМД), імпортований у наближений до часу експорту оцінюваного товару, виробник Howo Trucks Manufacturer, торгова марка: HO WO, країна виробництва: Китай за ЕМД від 21.03.2019 № UA500010/2019/6755, митна вартість якого складає 1,529586 дол.США/кг.
Товар №8 імпортований на умовах поставки FOB у наближений до часу експорту оцінюваного товару, виробник JINAN KAIRUI AUTO PARTS CO., LTD., торгова марка: GLOBER FCC, країна виробництва: Китай за ЕМД від 22.02.2019 № UA110030/2019/2307, митна вартість якого складає 8,049733 дол.США/кг.
Таким чином, судом встановлено, що митна вартість товару скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - резервним методом згідно положень ст. 64 МКУ та ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) органом доходів та зборів митній вартості за вказаними ЕМД по зазначеним товарам на дату прийняття рішення, у зв`язку з чим, відповідачем правомірно прийнято Рішення про коригування митної вартості від 14.05.2018 № UA110000/2019/200090/2.
Відповідно до статті 256 МКУ, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.
Згідно статті 264 МКУ, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.
Згідно з п. 7.2 цього Порядку у картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.
Картка відмови у митному оформленні декларації №UА110150/2019/221144 видана митним органом обґрунтовано, у зв`язку з тим, що заявлену декларантом митну вартість товару скориговано Рішенням про коригування митної вартості товарів від 14.05.2019 № UA110000/2019/200090/2, вказана картка відмови містить всі необхідні відомості передбачені вищевказаними нормами діючого законодавства України.
Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «НТК-Україна» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Згідно ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя Н.В. Турлакова