Справа № 160/7813/19
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року Справа № 160/7813/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

09.08.2019р. (згідно штемпеля поштового зв`язку) ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та, з урахуванням уточненої позовної заяви від 03.09.2019р., просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в зарахуванні позивачеві стажу роботи у Димитрівській геологорозвідувальній експедиції виробничого об`єднання шахтної геології та технічного буріння "Укрвуглегеологія" в період з 26.09.1979р. по 08.02.1990р. на професіях машиніста бурової установки підземного, помічника машиніста бурової установки підземного до підземного стажу роботи з повним робочим днем в шахті, що дає право на отримання пенсії у розмірі згідно Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008р. №345-VІ, викладеної у листі начальника відділу Павлоградського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 11.06.2019р. за №4237/с-09;

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачеві стаж роботи у Димитрівській геологорозвідувальній експедиції виробничого об`єднання шахтної геології та технічного буріння "Укрвуглегеологія" в період з 26.09.1979р. по 08.02.1990р. на професіях машиніста бурової установки підземного, помічника машиніста бурової установки підземного до підземного стажу роботи з повним робочим днем в шахті, що дає право на отримання пенсії у розмірі згідно Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008р. №345-VІ, перерахувавши позивачеві пенсію відповідно до ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" у розмірі 80% середньої заробітної плати позивача, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати з 01.06.2019р. з урахуванням проведених раніше виплат.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 09.03.2000р. він отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач зазначає, що в період з 26.09.1979р. по 08.02.1990р. (10 років 04 місяці 12 днів) він працював на підземних роботах та виконував гірничі роботи у геологорозвідці з повним робочим днем в шахті. 28.05.2019р. позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії із застосуванням Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», проте, листом №4237/С-09 від 11.06.2019р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача про те, що період його роботи у Димитрівській геологорозвідувальній експедиції з 26.09.1979р. по 08.02.1990р. з повним робочим днем на підземних роботах зараховано до пільгового стажу позивача за Списком №1 та пільговий стаж позивача на підземних роботах по видобутку вугілля з повним робочим днем в шахті складає 5 років 10 місяців 06 днів. Позивач не погоджується з такими діями пенсійного органу, оскільки його пільговий стаж за Списком №1 на підземних роботах складає 16 років 2 місяці 18 днів, а тому він має право на обчислення пенсії в розмірі встановленому ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». У відповіді на відзив позивач посилається на ті ж самі обставини (а.с.97-98).

Ухвалою суду від 09.09.2019р. було відкрито провадження у даній адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов`язано відповідача, зокрема, надати відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України та виходячи з вимог ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.2).

26.09.2019р., на виконання вимог вищевказаної ухвали суду, від відповідача надійшов письмовий відзив на позов, у якому останній просив відмовити позивачеві у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що позивач звернувся до управління із заявою від 28.05.2019р. у довільній формі не особисто або через представника, як того вимагає закон, а поштою, на яку надано лист «Про розгляд звернення» №4237/С-09 від 11.06.2019р. відповідно до Закону України «Про зверненням громадян», а тому управлінням не приймалося рішення про відмову позивачеві у перерахунку пенсії та правовідносини між управлінням та позивачем з питання здійснення останньому перерахунку пенсії ще не виникали. Окрім того, відповідач зазначає, що професія машиніст бурової установки підземний, помічник машиніста бурової установки підземного не пов`язана з видобутком вугілля, геологорозвідувальні роботи передбачають пошук і розвідку корисних копалин, а не видобуток вугілля, будівництво шахт чи аварійно-рятувальні роботи, а тому період роботи позивача з 26.09.1979р. по 08.02.1990р. за професією машиніст бурової установки підземний, помічник машиніста бурової установки підземного зараховано до пільгового стажу за Списком №1, а не за Списком №1-шахтарі, оскільки наведені професії не пов`язані з видобутком вугілля, будівництвом шахт чи аварійно-рятувальними роботами. Як зазначає відповідач, пільговий стаж позивача за Списком №1 складає 16 років 02 місяці 19 днів, з яких 5 років 10 місяців 06 днів пільговий стаж з повним робочим днем під землею по видобутку вугілля (СП1-шахтарі), що є недостатнім для призначення пенсії відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (а.с.40-41).

Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, дана справа вирішується 08.11.2019р., тобто у межах строку визначеного ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі розгляду адміністративної справи за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наявних в матеріалах справи документів судом встановлені наступні обставини у даній справі.

З 09.03.2000р. ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення з урахуванням пільгового стажу за Списком №1 16 років 07 днів, що підтверджується копіями протоколу про призначення пенсії №233 від 19.05.2000р. та пенсійного посвідчення, наявними у справі (а.с.9,45).

ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявами від 28.05.2019р. про перерахунок пенсії із застосуванням Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», що підтверджується відповідними заявами та копією відповідної заяви (а.с.15-16,42).

Листом №4237/С-09 від 11.06.2019р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача про те, що період його роботи у Димитрівській геологорозвідувальній експедиції з 26.09.1979р. по 08.02.1990р. з повним робочим днем на підземних роботах зараховано до пільгового стажу позивача за Списком №1 та пільговий стаж позивача на підземних роботах по видобутку вугілля з повним робочим днем в шахті складає 5 років 10 місяців 06 днів, що підтверджується відповідним листом та його копією, наявними у справі (а.с.17-19,43-44).

Вказаний спір виник у зв`язку із незгодою позивача з діями відповідача щодо відмови в зарахуванні позивачеві стажу роботи у Димитрівській геологорозвідувальній експедиції виробничого об`єднання шахтної геології та технічного буріння "Укрвуглегеологія" в період з 26.09.1979р. по 08.02.1990р. на професіях машиніста бурової установки підземного, помічника машиніста бурової установки підземного до підземного стажу роботи з повним робочим днем в шахті, що дає право на отримання пенсії у розмірі згідно Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008р. №345-VІ, викладеної у листі начальника відділу Павлоградського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 11.06.2019р. за №4237/с-09 у зв`язку з чим просить захистити його порушені права шляхом визнання таких дій протиправними та зобов`язати відповідача зарахувати позивачеві стаж роботи у Димитрівській геологорозвідувальній експедиції виробничого об`єднання шахтної геології та технічного буріння "Укрвуглегеологія" в період з 26.09.1979р. по 08.02.1990р. на професіях машиніста бурової установки підземного, помічника машиніста бурової установки підземного до підземного стажу роботи з повним робочим днем в шахті, що дає право на отримання пенсії у розмірі згідно Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008р. №345-VІ, перерахувавши позивачеві пенсію відповідно до ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" у розмірі 80% середньої заробітної плати позивача, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати з 01.06.2019р. з урахуванням проведених раніше виплат.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Загальні принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій регулюються Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058).

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій №2148 від 03.10.2017р. (далі Закон №2148) внесено зміни до Закону №1058, зокрема, абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058 викладено у такій редакції: Мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

У відповідності до ст.1 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці (далі Закон №345) встановлено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно до ст.8 Закону №345 (у редакції чинній з 11.10.2017р.) визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що з 11.10.2017р. особам, пенсія яким призначена за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, які відпрацювали на підземних роботах, зокрема, не менш як 15 років для чоловіків та на яких розповсюджується дія Закону №345 мінімальний розмір пенсії встановлюється у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, має пільговий стаж роботи за Списком №1 - 16 років 02 місяці 19 днів, що підтверджується копіями роздруківок із підсистеми Призначення та Виплати Пенсії, протоколу №233 від 19.05.2000р., розрахунків стажу, розпоряджень №157527, наявними в матеріалах справи (а.с.20-24,45,56,65-68,79-82,85-88,90).

При цьому, в період з 26.09.1979р. по 08.02.1990р. позивач працював повний робочий день під землею на посаді машиніста бурової установки підземного, помічника машиніста бурової установки підземного у Димитрівській геологорозвідувальній експедиції в шахті з видобутку вугілля, що підтверджується копіями трудової книжки позивача, довідок Димитрівської геологорозвідувальної експедиції №116 від 14.03.2009р., №98 від 21.03.2000р., №№57, 58 від 24.02.2009р. наявними в матеріалах справи (а.с.10-14,46-50,54,75-77).

Вказаний період не було зараховано відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком №1-шахтарі, при цьому, лист пенсійного органу №4237/С-09 від 11.06.2019р. не містить жодних обгрунтувань та мотивів, з яких наведений стаж не зараховано позивачеві до пільгового стажу за Списком №1-шахтарі (а.с.17-19,43-44).

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства, надані суду докази та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що за умови наявності у пенсійного органу вищезазначених доказів на підтвердження того, що в період з 26.09.1979р. по 08.02.1990р. позивач працював повний робочий день під землею в шахті, яка займалася саме з видобутком вугілля, відповідачем безпідставно не було зараховано такий період роботи позивача до пільгового стажу за Списком №1-шахтарі.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем не було надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про правомірність дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу позивача за Списком №1-шахтарі період його роботи з 26.09.1979р. по 08.02.1990р. з урахуванням норм вищенаведеного законодавства та обставин встановлених судом.

Є безпідставними та відхиляються судом посилання відповідача у відзиві на те, що позивач звернувся до управління із заявою від 28.05.2019р. у довільній формі не особисто або через представника, як того вимагає закон, а поштою, на яку надано лист «Про розгляд звернення» №4237/С-09 від 11.06.2019р. відповідно до Закону України «Про зверненням громадян», а тому управлінням не приймалося рішення про відмову позивачеві у перерахунку пенсії та правовідносини між управлінням та позивачем з питання здійснення останньому перерахунку пенсії ще не виникали, оскільки, по-перше, Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005р. не містить заборони направляти заяви на перерахунок пенсії засобами поштового зв`язку; по-друге, форма поданої позивачем заяви від 28.05.2019р. відповідає Додатку №3 Порядку №22-1 (а.с.16).

Також, є необґрунтованими та відхиляються судом посилання відповідача на те, що період роботи позивача з 26.09.1979р. по 08.02.1990р. за професією машиніст бурової установки підземний, помічник машиніста бурової установки підземного зараховано до пільгового стажу за Списком №1, а не за Списком №1-шахтарі, так як наведені професії не пов`язані з видобутком вугілля, будівництвом шахт чи аварійно-рятувальними роботами, оскільки вказане спростовується змістом копії вищенаведеної довідки Димитрівської геологорозвідувальної експедиції №116 від 14.03.2009р. про роботу позивача в шахті з видобутку вугілля (а.с.14,75).

Окрім того, слід зазначити, що наведені доводи не були обрані відповідачем підставами для відмови, викладені у листі від 11.06.2019р., а тому, в силу положень ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 2 вказаного Кодексу, перевіривши дії пенсійного органу щодо відмови в зарахуванні позивачеві стажу роботи у Димитрівській геологорозвідувальній експедиції виробничого об`єднання шахтної геології та технічного буріння "Укрвуглегеологія" в період з 26.09.1979р. по 08.02.1990р. на професіях машиніста бурової установки підземного, помічника машиніста бурової установки підземного до підземного стажу роботи з повним робочим днем в шахті, що дає право на отримання пенсії у розмірі згідно Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008р. №345-VІ до пільгового стажу за Списком №1-шахтарі, викладеної у листі начальника відділу Павлоградського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 11.06.2019р. за №4237/с-09, суд приходить до висновку, що відповідач діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, суд приходить до висновку, що вищенаведеними діями відповідача щодо відмови у зарахуванні наведеного стажу роботи позивача до пільгового за Списком №1-шахтарі порушене право позивача на належне пенсійне забезпечення, яке підлягає судовому захисту шляхом визнання таких дій протиправними.

Також і підлягають частковому задоволенню похідні позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача зарахувати стаж роботи позивача у Димитрівській геологорозвідувальній експедиції виробничого об`єднання шахтної геології та технічного буріння "Укрвуглегеологія" в період з 26.09.1979р. по 08.02.1990р. на професіях машиніста бурової установки підземного, помічника машиніста бурової установки підземного до підземного стажу роботи з повним робочим днем в шахті, що дає право на отримання пенсії у розмірі згідно Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008р. №345-VІ з урахуванням того, що судом встановлено протиправність дій відповідача щодо відмови у зарахуванні наведеного періоду до пільгового стажу за Списком №1-шахтарі, виходячи з того, що належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення порушеного права позивача виходячи із наданих повноважень адміністративного суду, встановлених ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, за приписами ст.245 вказаного Кодексу, встановлено, що у разі задоволення позову, суд може прийняти постанову про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Окрім того, і за приписами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.

Також слід зазначити, що за приписами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі Чуйкіна проти України констатував: 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

Таким чином, з урахуванням наведеної правової позиції, суд приходить до висновку, що належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача зарахувати стаж роботи позивача у Димитрівській геологорозвідувальній експедиції виробничого об`єднання шахтної геології та технічного буріння "Укрвуглегеологія" в період з 26.09.1979р. по 08.02.1990р. на професіях машиніста бурової установки підземного, помічника машиніста бурової установки підземного до підземного стажу роботи з повним робочим днем в шахті, що дає право на отримання пенсії у розмірі згідно Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008р. №345-VІ, що є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Разом з тим, не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача перерахувати позивачеві пенсію відповідно до ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" у розмірі 80% середньої заробітної плати позивача, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати з 01.06.2019р. з урахуванням проведених раніше виплат, оскільки адміністративний суд не наділений повноваженнями спонукати суб`єкта владних повноважень прийняти те чи інше рішення у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, у такому випадку, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням правової оцінки суду, наведеної у такому судовому рішенні, з урахуванням повноважень адміністративного суду, визначених ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

На цій підставі адміністративні суди, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статтею 2 КАС України критеріям, не втручаються у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що найбільш ефективний із можливих способів захисту порушеного права за умови визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу позивача за Списком №1-шахтарі періодів його роботи з 26.09.1979р. по 08.02.1990р. та зобов`язання відповідача зарахувати стаж роботи позивача у Димитрівській геологорозвідувальній експедиції виробничого об`єднання шахтної геології та технічного буріння "Укрвуглегеологія" в період з 26.09.1979р. по 08.02.1990р. на професіях машиніста бурової установки підземного, помічника машиніста бурової установки підземного до підземного стажу роботи з повним робочим днем в шахті, що дає право на отримання пенсії у розмірі згідно Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008р. №345-VІ, є саме зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 28.05.2019р. про перерахунок його пенсій, вирішити питання щодо наявності у позивача права на отримання пенсії у розмірі, встановленому ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні, вимог пенсійного законодавства України та повноважень органів Пенсійного фонду України з урахуванням вимог ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати позивача по сплаті судового збору понесені позивачем згідно квитанції №0.0..1 від 04.01.2019р. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 512 грн. 27 коп. (768,40 грн./3) (а.с.3).

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в зарахуванні стажу роботи ОСОБА_1 у Димитрівській геологорозвідувальній експедиції виробничого об`єднання шахтної геології та технічного буріння "Укрвуглегеологія" в період з 26.09.1979р. по 08.02.1990р. на професіях машиніста бурової установки підземного, помічника машиніста бурової установки підземного до підземного стажу роботи з повним робочим днем в шахті, що дає право на отримання пенсії у розмірі згідно Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008р. №345-VІ, викладеної у листі від 11.06.2019р. за №4237/с-09.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у Димитрівській геологорозвідувальній експедиції виробничого об`єднання шахтної геології та технічного буріння "Укрвуглегеологія" в період з 26.09.1979р. по 08.02.1990р. на професіях машиніста бурової установки підземного, помічника машиніста бурової установки підземного до підземного стажу роботи з повним робочим днем в шахті, що дає право на отримання пенсії у розмірі згідно Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008р. №345-VІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 28.05.2019р. про перерахунок його пенсії і вирішити питання щодо наявності у ОСОБА_1 права на отримання пенсії у розмірі, встановленому ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні, вимог пенсійного законодавства України та повноважень органів Пенсійного фонду України.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 512 грн. 27 коп. (п`ятсот дванадцять грн. 27 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва