Справа № 340/1529/19
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Кропивницький Справа №340/1529/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області Кіровоградського відділення

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області Кіровоградського відділення про:

- визнання протиправними дій Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області Кіровоградського відділення щодо відмови в наданні ОСОБА_1 путівки для санаторно-курортного лікування за рахунок коштів Фонду в 2019 році;

- зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області Кіровоградського відділення надати ОСОБА_1 путівку для санаторно-курортного лікування за рахунок коштів Фонду в 2019 році.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в 2017 та 2018 роках за рахунок коштів Фонду він перебував на санаторно-курортному лікуванні. Позивач вказує, що в квітні 2019 року він пройшов планове обстеження у МСЕК №1 і йому було оформлено ІПР інваліда №319 від 03.04.2019 р. в якому зазначено, що він потребує санаторно-курортного лікування «за терміном «один раз на рік» з підписом посадової особи медико-санітарної допомоги №2 (ЛКК) м. Кропивницький. Позивач зазначає, що після отримання ІПР №319 від 03.04.2019 року звернувся до відповідача за отриманням путівки, однак в усній формі йому повідомлено, що він не отримає путівку, так як остання ІПР №319 від 03.04.2019 р. скасовує путівку за 2019 рік. Листом відповідача від 07.06.2019 р. №15.6.04-05-695 у відповідь на скаргу повідомлено, що підпис та печатка на ІПР №319 від 03.04.2019 р. про визнання права на отримання щорічної послуги на санаторно-курортне лікування є помилковим, а також, що відповідач не може забезпечити позивача у 2019 році санаторно-курортним лікуванням. Позивач наголошує на тому, що фактично будь-які зміни (коригування) до ІПР інваліда мають право здійснювати тільки МСЕК, а тому йому повинні були надати скориговану ІПР інваліда на 2019 рік. Як вказує позивач, індивідуальною програмою реабілітації інваліда (ІПР) №917 від 10.07.2017 р. в розділі «Медична реабілітація» визначено санаторно-курортне лікування «За призначенням ЛПЗ при відсутності протипоказань» 2017 2019 УВДФСНВ», а тому відповідач зобов`язаний надати йому реабілітаційну послугу санаторно-курортне лікування в 2019 році.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву відповідно до якого позовні вимоги не визнає у повному обсязі. Відповідач зазначає, що ОСОБА_1 знаходиться з 2002 року на обліку у Кіровоградському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області, як потерпілий на виробництві. Відповідно до останньої виписки з акту огляду МСЕК №263314 серія 10ААА від 01.04.2014 р. позивачу встановлено III групу інвалідності 60% «безтерміново» та визначено потребу у медичній та соціальній допомозі, а саме: медичне лікування, лікування в ЛПЗ, санаторно-курортне лікування. У квітні 2019 р. до Кіровоградського відділення від МСЕК надійшов оригінал примірника ІПР №319 від 03.04.2019 р. на ім`я ОСОБА_1 , в якому зазначено санаторно-курортне лікування потребує, термін проведення за терміном. На думку відповідача, у зв`язку із складанням нової ІПР, дія попередньої зупиняється. Як вказує відповідач, 24.05.2019 р. позивач надав до Кіровоградського відділення скаргу та свій примірник ІПР, в якій було внесені коригування головою ЛКК щодо терміну, відповідно до якого потерпілий має право на отримання санаторно-курортного лікування 1 раз в рік, засвідчено підписом та печаткою. 05.06.2019 р. від КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» м. Кропивницький відповідачем отримано відповідь про те, що підпис голови ЛКК закладу вважати не дійсним, поставлено помилково. Відповідач вказує, що 07 червня 2019 року на адресу позивача було надано відповідь на його скаргу, в якій Кіровоградське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області зазначило, що не може за таких обставин забезпечити у 2019 році позивача санаторно-курортним лікуванням, але останнього буде взято на облік для забезпечення санаторно-курортною путівкою за рахунок коштів Фонду у 2021 році. Відповідач зазначає, що в ІПР №319 від 03.04.2019 р. не правильно заповнено графу «термін проведення санаторно-курортного лікування» та не вказано конкретного терміну за яким потерпілий має право на отримання санаторно-курортного лікування. Стосовно стягнення витрат на професійну правничу допомогу відповідач вказує, що позивачем не надано жодного доказу понесених витрат на правничу допомогу (а.с.39-40).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.06.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.1).

11.07.2019 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.37).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 р. відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення третьої особи голови МСЕК ОСОБА_2 (а.с.50).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 10 ААА №263314 від 01.04.2014 р. безтерміново встановлено третю групу інвалідності внаслідок втрати професійної працездатності на 60% у зв`язку з професійним захворюванням (а.с.49). При цьому встановлено потребу ОСОБА_1 у санаторно-курортному лікуванні.

Індивідуальною програмою реабілітації інваліда (далі за текстом також ІПР) №399 від 01.04.2014 р. ОСОБА_1 призначена медична реабілітація санаторно-курортне лікування за призначенням ЛПЗ при відсутності протипоказань терміном 1 раз в 3 роки. Дата контролю за виконанням ІПР 2016 рік (а.с.41-44).

Індивідуальною програмою реабілітації інваліда №383 від 21.04.2015 р. ОСОБА_1 призначена медична реабілітація санаторно-курортне лікування за призначенням ЛПЗ при відсутності протипоказань терміном 2015 2016 роки. Дата контролю за виконанням ІПР квітень 2017 року (а.с.45-48).

Індивідуальною програмою реабілітації інваліда №917 від 10.07.2017 р. ОСОБА_1 призначена медична реабілітація санаторно-курортне лікування за призначенням ЛПЗ при відсутності протипоказань терміном 2017 2019 роки. Дата контролю за виконанням ІПР липень 2019 року (а.с.15-19).

Індивідуальною програмою реабілітації інваліда №319 від 03.04.2019 р. ОСОБА_1 призначена медична реабілітація потребує санаторно-курортного лікування за терміном. Дата контролю за виконанням ІПР безтерміново (контроль не рідше ніж через 2 роки) (а.с.11-14, 31-32). При цьому лікарською консультативною комісією Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м. Кропивницького» Міської ради міста Кропивницького» внесено запис до графи «Коригування реабілітаційних заходів» Індивідуальної програми реабілітації інваліда №319 від 03.04.2019 р. щодо санаторно-курортного лікування один раз в рік (а.с.11, зі зворотного боку, а.с.31, зі зворотного боку).

Як зазначено відповідачем та не заперечується позивачем ОСОБА_1 перебував на санаторно-курортному лікуванні у 2014 році у санаторії «Східницькі Карпати» (ІПН №399 від 01.04.2014 р.); у 2015 році у санаторії «Східницькі Карпати» (ІПН №383 від 21.04.2015 р.); у 2016 році у санаторії «Авангард» (ІПН №383 від 21.04.2015 р.); у 2017 році у санаторії «Авангард» (ІПН №917 від 10.07.2017 р.); у 2018 році у санаторії «Авангард» (ІПН №917 від 10.07.2017 р.) (а.с.39).

24.05.2019 р. ОСОБА_1 подано скаргу на ім`я начальника Кіровоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Кіровоградській області в якій просив прийняти рішення щодо отримання послуги санаторно-курортного лікування у 2019 році (а.с.9-10, 30).

Листом від 30.05.2019 р. №15.6.04-05-651 Кіровоградське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Кіровоградській області звернулося до головного лікаря КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» стосовно надання пояснення щодо підстав для внесення змін до ІПР №319 від 03.04.2019 р. ОСОБА_1 , виданої обласним МСЕК (а.с.33). В листі зазначено, що Кіровоградським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Кіровоградській області отримано від медико-соціальної експертної комісії індивідуальну програму реабілітації інваліда №319 від 03.04.2019 р. потерпілого на виробництві ОСОБА_1 , в якій зазначено потребу в санаторно-курортному лікуванні «за терміном». Потерпілий ОСОБА_1 надав свій примірник ІПР Кіровоградському відділенню УВД ФССУ у Кіровоградській області, в якому були внесені зміни головою ЛКК КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м. Кропивницького» стосовно забезпечення санаторно-курортним лікуванням раз в рік.

Листом від 05.06.2019 р. №981 Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м. Кропивницького» Міської ради міста Кропивницького» повідомило Кіровоградське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Кіровоградській області, що підпис голови ЛКК слід вважати не дійсним, оскільки проставлений помилково (а.с.34).

Листом від 07.06.2019 р. №15.6.04-05-695 Кіровоградське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Кіровоградській області повідомило ОСОБА_3 В.С., що у зв`язку з надходженням оновленої ІПР Кіровоградське відділення не може забезпечити ОСОБА_1 санаторно-курортним лікуванням у 2019 році за рахунок коштів Фонду, але його буде взято на облік для забезпечення санітарно-курортною путівкою, за рахунок коштів Фонду у 2021 році (а.с.8, 35).

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 р. №1105-XIV (далі за текстом Закон №1105) Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону №1105 Виконавча дирекція Фонду є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду. Виконавча дирекція є підзвітною правлінню Фонду та провадить діяльність від імені Фонду в межах та в порядку, визначених статутом Фонду та положенням про виконавчу дирекцію Фонду, що затверджується його правлінням, організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду. Виконавча дирекція є підзвітною правлінню Фонду та провадить діяльність від імені Фонду в межах та в порядку, визначених статутом Фонду та положенням про виконавчу дирекцію Фонду, що затверджується його правлінням, організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду.

З огляду на ч.3 ст.8 Закону №1105 робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що створюються за рішенням правління Фонду на підставі затвердженої ним структури органів Фонду. Управління виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, а також мають відділення в районах і містах обласного значення. Відділення управлінь виконавчої дирекції Фонду є відокремленими підрозділами робочих органів виконавчої дирекції Фонду, що створюються за рішенням правління Фонду без статусу юридичної особи.

Робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення провадять свою діяльність від імені виконавчої дирекції Фонду в межах та порядку, визначених цим Законом, статутом Фонду, типовим положенням про робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення, що затверджується правлінням Фонду, та положенням, затвердженим директором виконавчої дирекції Фонду.

Зважаючи на п.2 ч.1 ст.9 Закону №1105 основними завданнями Фонду та його робочих органів є: надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.4 ч.7 ст.36 Закону №1105 страхові виплати складаються із страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.42 Закону №1105 Фонд фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, у тому числі на додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування, медичну реабілітацію, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК та індивідуальною програмою реабілітації особи з інвалідністю (у разі її складення). Фонд організовує цілеспрямоване та ефективне лікування потерпілого у власних спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах або на договірній основі в інших лікувально-профілактичних закладах з метою якнайшвидшого відновлення здоров`я застрахованого.

Потерпілому, який став особою з інвалідністю, періодично, але не рідше одного разу на три роки, а особам з інвалідністю І групи щорічно безоплатно за медичним висновком надається путівка для санаторно-курортного лікування; у разі самостійного придбання путівки її вартість компенсує Фонд у розмірі, встановленому правлінням Фонду.

Пунктом 3 Порядку відшкодування витрат за надані послуги санаторно-курортним закладам внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженого постановою Правління Фонду соціального страхування України від 24.05.2017 р. №33 (далі за текстом Порядок №33) потерпілі мають право на санаторно-курортне лікування (за санаторно-курортною путівкою) згідно з потребою, визначеною висновками медико-соціальної експертної комісії (далі МСЕК) та індивідуальною програмою реабілітації особи з інвалідністю (у разі її складення) за прямими наслідками виробничої травми чи професійного захворювання.

Відповідно до п.4 Порядку №33 потерпілі мають право на отримання санаторно-курортного лікування (за санаторно-курортною путівкою) періодично згідно з рішенням МСЕК, а саме: особи з інвалідністю III групи один раз на три роки, один раз на два роки або щороку на підставі індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю.

Частиною 2 статті 38 Закону №1105 визначено, що огляд потерпілого, складання та корегування індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю, в якій визначаються види реабілітаційних заходів та строки їх виконання, проводиться МСЕК за умови подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту профпатології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду, суду чи прокуратури.

Згідно з абз.32 ч.1 ст.1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні від 06.10.2005 р. №2961-IV (далі за текстом Закон №2961) індивідуальна програма реабілітації комплекс оптимальних видів, форм, обсягів, термінів реабілітаційних заходів з визначенням порядку і місця їх проведення, спрямованих на відновлення та компенсацію порушених або втрачених функцій організму і здібностей конкретної особи до виконання видів діяльності, визначених у рекомендаціях медико-соціальної експертної комісії.

Зважаючи на абз.3 ч.9 ст.7 Закону №2961 медико-соціальні експертні комісії складають (коригують) індивідуальну програму реабілітації особи з інвалідністю, в якій визначаються реабілітаційні заходи і строки їх виконання, та здійснюють контроль за повнотою та ефективністю виконання цієї програми.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 5 ст.23 Закону №2961 індивідуальна програма реабілітації особи з інвалідністю розробляється відповідно до Державної типової програми реабілітації осіб з інвалідністю для повнолітніх осіб з інвалідністю медико-соціальною експертною комісією, для дітей з інвалідністю лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів. Визначення конкретних обсягів, методів і термінів проведення реабілітаційних заходів, які повинні бути здійснені щодо особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, кошторис витрат за рахунок бюджетних коштів чи загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також контроль за виконанням індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю в межах своїх повноважень здійснюють медико-соціальні експертні комісії (лікарсько-консультаційні комісії лікувально-профілактичних закладів щодо дітей з інвалідністю), місцеві державні адміністрації, служби зайнятості, реабілітаційні установи, розпорядники відповідних коштів.

Індивідуальна програма реабілітації особи з інвалідністю є обов`язковою для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними установами, підприємствами, установами, організаціями, в яких працює або перебуває особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю, незалежно від їх відомчої підпорядкованості, типу і форми власності.

Положення про індивідуальну програму реабілітації особи з інвалідністю, порядок її фінансування та реалізації затверджується Кабінетом Міністрів України.

Так, Положення про індивідуальну програму реабілітації інваліда, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 р. №757 (далі за текстом Положення №757).

З огляду на п.п.6, 9 Положення №757 індивідуальна програма складається за формою, затвердженою в установленому порядку МОЗ за погодженням з Мінпраці, МОН і Мінсім`ямолодьспортом, та на підставі відомостей акта огляду МСЕК або медичного висновку про дитину-інваліда віком до 18 років.

Порядок складання індивідуальної програми затверджується МОЗ за погодженням з Мінпраці, МОН, Мінсім`ямолодьспортом.

Порядок складання форм індивідуальної програми реабілітації інваліда, дитини-інваліда, затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.10.2007 р. №623 (далі за текстом Порядок №623).

Відповідно до абз.5 п.1.1 Порядку №623 унесення змін до ІПР здійснюється МСЕК, ЛКК та, у разі потреби, її оперативного коригування і в межах повноважень реабілітаційними комісіями реабілітаційних установ.

Згідно з абз.2 п.1.2 Порядку №623 записи в ІПР здійснюють державною мовою розбірливим почерком. Помилкові та неправильні записи закреслюються однією лінією та засвідчуються підписами керівника або вповноваженої посадової особи.

З огляду на пп.2.7.1 п.2.7 Порядку №623 Розділ 1 «Медична реабілітація» заповнюється відповідно до потреби інваліда (дитини-інваліда) в заходах медичної реабілітації. Указуються характер медичних заходів, їх кількість, обсяг, методи та строки виконання, при необхідності із залученням до формування цього розділу в разі потреби спеціалістів закладів охорони здоров`я.

З аналізу зазначених норм судом встановлено, що витрати на санаторно-курортне лікування осіб з інвалідністю фінансуються Фондом, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК та індивідуальною програмою реабілітації особи з інвалідністю.

Суд враховує, що періодичність надання санаторно-курортного лікування для осіб з інвалідністю ІІІ групи становить один раз на три роки, один раз на два роки або щороку на підставі індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю. Тобто при встановленні періодичності надання санаторно-курортного лікування для осіб з інвалідністю ІІІ групи визначальним є термін зазначений МСЕК в індивідуальній програмі реабілітації особи з інвалідністю.

Як встановлено судом, в Індивідуальній програмі реабілітації інваліда №319 від 03.04.2019 р., складеній Обласною МСЕК №1 Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи Кіровоградської обласної ради» визначено, що ОСОБА_1 потребує санаторно-курортного лікування, при цьому в графі «термін проведення» зазначено за терміном.

Таким чином, Індивідуальна програма реабілітації інваліда №319 від 03.04.2019 р. є не конкретною в частині терміну надання ОСОБА_1 санаторно-курортного лікування, а тому потребує конкретизації в цій частині.

Зазначені висновки узгоджуються з позицією відповідача викладеною у відзиві на позовну заяву, де зазначено, що в ІПР від 03.04.2019 р. №319 не правильно заповнено графу «термін проведення санаторно-курортного лікування» та не вказано конкретного терміну за яким потерпілий має право на отримання санаторно-курортного лікування (а.с.40).

Суд зауважує, що складання та коригування індивідуальних програм реабілітації особи з інвалідністю віднесено до повноважень медико-соціальних експертних комісій і саме вони здійснюють контроль за повнотою та ефективністю цієї програми.

Судом встановлено, що вирішуючи питання про забезпечення ОСОБА_1 санаторно-курортним лікуванням у 2019 році Кіровоградське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області, виявивши виправлення внесені до ІПР №319 від 03.04.2019 р. головою ЛКК КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» звернулося до останнього за наданням пояснень щодо підстав внесення змін. Разом з тим, виявивши в ІПР №319 від 03.04.2019 р. неточності в частині заповнення графи «термін проведення санаторно-курортного лікування», відповідач не звернувся до Обласної МСЕК №1 Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи Кіровоградської обласної ради» щодо проведення коригування чи внесення виправлення до Індивідуальної програми реабілітації інваліда №319 від 03.04.2019 р., а самостійно розтлумачив формулювання «за терміном», як необхідність забезпечення ОСОБА_1 санаторно-курортним лікуванням один раз в три роки та, як наслідок, можливість взяття на облік для забезпечення санаторно-курортною путівкою, за рахунок коштів Фонду у 2021 році.

Зважаючи на викладене суд дійшов висновку, що дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області Кіровоградського відділення щодо відмови у наданні ОСОБА_1 путівки для санаторно-курортного лікування за рахунок коштів Фонду в 2019 році є не обґрунтованими, оскільки вчинені без урахування усіх обставин, що мають значення, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області Кіровоградського відділення надати ОСОБА_1 путівку для санаторно-курортного лікування за рахунок коштів Фонду в 2019 році, суд зазначає наступне.

Зважаючи на п.9 Порядку №33 для взяття на облік для забезпечення санаторно-курортним лікуванням (за санаторно-курортною путівкою) потерпілі подають до Органів Фонду:

- заяву за формою, встановленою виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування України;

- висновок МСЕК про потребу потерпілого в санаторно-курортному лікуванні та про потребу у супроводі (якщо таку потребу визначено);

- довідку для одержання путівки на санаторно-курортне лікування за формою N 070/о;

- індивідуальну програму реабілітації особи з інвалідністю (за наявності);

- копію паспорта потерпілого та особи, яка супроводжує потерпілого, якому за висновком МСЕК визначено потребу в супроводі.

Під час подання копій документів, передбачених цим пунктом, пред`являються оригінали зазначених документів.

Пунктом 10 Порядку №33 визначено, що органи Фонду за наявності документів, передбачених пунктом 9 цього Порядку, здійснюють реєстрацію заяв та ведуть облік потерпілих, яким МСЕК визначив потребу у санаторно-курортному лікуванні, відповідно до профілю захворювання, у порядку черговості подання заяв.

Датою взяття на облік потерпілих вважається дата подання заяви. Забезпечення санаторно-курортним лікуванням потерпілих, які перебувають на обліку, у поточному році здійснюється в межах запланованої у попередньому році кількості осіб, що надали відповідні заяви на поточний рік, та в межах коштів, передбачених у бюджеті Фонду, кошторисів відповідних Органів Фонду і фінансових можливостей Фонду на ці цілі.

Згідно з п.11 Порядку №33 Орган Фонду на підставі документів, зазначених в пункті 9 Порядку, погоджує із санаторно-курортним закладом прийняття потерпілого на санаторно-курортне лікування та повідомляє заклад про граничний розмір витрат для відповідної категорії потерпілого та супроводжуючої особи (за наявності).

Відповідно до п.12 Порядку №33 санаторно-курортний заклад протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання від Органу Фонду письмового погодження, передбаченого пунктом 11 цього Порядку, надає Органу Фонду підтвердження про акредитацію Міністерством охорони здоров`я України та про наявність у нього ліцензії на провадження господарської діяльності з медичної практики за відповідним профілем лікування, а також гарантійний лист про згоду на санаторно-курортне лікування потерпілого, готовність укласти тристоронній договір і зазначає узгоджену дату заїзду.

Разом з гарантійним листом санаторно-курортний заклад надає Органу Фонду перелік послуг з санаторно-курортного лікування (за формою, наведеною у додатку до цього Порядку), що містить відомості щодо діагностичних та лікувальних послуг, умов проживання, лікувального харчування, інших послуг (наявність басейну, трансферу, безперешкодного доступу та пандусів, природних лікувальних ресурсів тощо), які включено у вартість путівки на забезпечення санаторно-курортним лікуванням, та вартість одного ліжко-дня відповідно до зазначених умов.

Органи Фонду надсилають потерпілому повідомлення, в якому доводять інформацію про готовність санаторно-курортного закладу прийняти потерпілого та граничний розмір витрат на його санаторно-курортне лікування.

Зазначене повідомлення, у разі відсутності заяви потерпілого про відмову від санаторно-курортного лікування, є підставою для укладення тристороннього договору Органом Фонду.

З огляду на п.13 Порядку №33 Орган Фонду готує три примірники договору, один для Органу Фонду, другий для потерпілого, третій для санаторно-курортного закладу. Підписані та скріплені печаткою (за наявності) Органу Фонду три примірники договору передаються санаторно-курортному закладу для оформлення.

Санаторно-курортний заклад повертає Органу Фонду три примірники договору, підписані та скріплені печаткою (у разі наявності) закладу, для підписання зі сторони потерпілого, разом з яким надсилає до Органу Фонду оформлену на потерпілого санаторно-курортну путівку, із зазначенням дати початку лікування, терміну лікування відповідно до пункту 5 Порядку, профілю лікування, прізвища, ім`я, по батькові потерпілого.

Пунктом 14 Порядку №33 встановлено, що санаторно-курортна путівка є документом, який надає потерпілому право на отримання послуг санаторно-курортного лікування у санаторно-курортному закладі, за зазначеним в путівці профілем лікування, терміном лікування та зазначенням дати початку лікування.

Санаторно-курортна путівка дійсна тільки за наявності укладеного договору між Органом Фонду, потерпілим та санаторно-курортним закладом.

Таким чином, наданню путівки для санаторно-курортного лікування за рахунок Фонду передує вчинення ряду дій, зокрема, взяття особи на облік потерпілих, яким МСЕК визначив потребу у санаторно-курортному лікуванні, погодження із санаторно-курортним закладом, укладення тристороннього договору. Жодна із цих дій відповідачем відносно ОСОБА_1 вчинена не була, а тому зобов`язання відповідача надати позивачу путівку для санаторно-курортного лікування за рахунок коштів Фонду в 2019 році є передчасним.

Окрім того, суд зауважує, що взяття особи на облік потерпілих, яким МСЕК визначив потребу у санаторно-курортному лікуванні можливе лише за умови конкретизації Обласною МСЕК №1 Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи Кіровоградської обласної ради» терміну проведення санаторно-курортного лікування в Індивідуальній програмі реабілітації інваліда №319 від 03.04.2019 р. шляхом її коригування, виправлення помилки, тощо.

Щодо посилання позивача на наявність у нього права на проходження санаторно-курортного лікування відповідно до Індивідуальної програми реабілітації інваліда №917 від 10.07.2017 р., суд зазначає, що індивідуальна програма реабілітації особи з інвалідністю є комплексом оптимальних видів, форм, обсягів, строків реабілітаційних заходів з визначенням порядку, місця їх проведення, спрямованих на відновлення та компенсацію порушених або втрачених функцій організму і здібностей особи з інвалідністю та розробляється МСЕК за зверненням такої особи.

Отже, виходячи з суті індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю, розроблення фахівцями нового комплексу реабілітаційних заходів, із урахуванням потреб особи станом на час їх розроблення, припиняє дію заходів розроблених у попередніх ІПР не залежно від повноти виконання таких заходів.

Таким чином, посилання позивача на Індивідуальну програми реабілітації інваліда №917 від 10.07.2017 р., як на підставу для одержання путівки для санаторно-курортного лікування у 2019 році, з огляду на розроблення нової Індивідуальної програми реабілітації інваліда №319 від 03.04.2019 р., є необґрунтованим та безпідставним.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позовна вимога про зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області Кіровоградського відділення надати ОСОБА_1 путівку для санаторно-курортного лікування за рахунок коштів Фонду в 2019 році, задоволенню не підлягає.

Водночас, беручи до уваги встановлення судом протиправності дій відповідача з відмови у наданні ОСОБА_1 путівки для санаторно-курортного лікування за рахунок коштів Фонду в 2019 році, з метою ефективного захисту прав позивача, керуючись приписами ч.2 ст.9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області Кіровоградське відділення повторно розглянути питання про надання ОСОБА_1 путівки для санаторно-курортного лікування за рахунок коштів Фонду в 2019 році.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.132 КАКС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З огляду на п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

З огляду на п.1 ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.4 ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч.6, 7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У позовній заяві позивач вказує, що ним понесені судові витрати на оплату судового збору у розмірі 768,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн.

05.07.2019 р. позивачем надано до суду розрахунок витрат на професійну правничу допомогу (а.с.25) до якого додано договір про надання правової допомоги від 27.05.2019 р. (а.с.26), угоду по винагороду адвоката до договору про надання правової допомоги від 27.05.2019 р. від 27.05.2019 р. (а.с.27) та квитанцію від 27.05.2019 р. (а.с.28). Однак, до суду не надано підтвердження надіслання зазначених доказів відповідачу.

Факт необізнаності відповідача із доказами на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу підтверджується також відзивом на позовну заяву у якому Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області Кіровоградське відділення вказує на не подання позивачем жодного доказу про понесені ним витрати на професійну правничу допомогу (а.с.40, зі зворотного боку).

Відповідно до ч.9 ст.79 КАС України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Суд зауважує, що недотримання стороною позивача вимог ч.9 ст.79 КАС України позбавило відповідача можливості виконання обов`язку встановленого ч.7 ст.134 КАС України щодо доведення неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу.

Зважаючи на відсутність підтвердження надсилання (надання) відповідачу копій доказів, підтверджуючих понесені витрати на професійну правничу допомогу, згідно з ч.9 ст.79 КАС України суд не бере до уваги докази подані позивачем до суду 05.07.2019 р. (а.с.25-28).

Зважаючи на не доведення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4 000,00 грн., такі витрати не підлягають розподілу.

Натомість матеріалами справі підтверджено факт сплати позивачем судового збору в розмірі 768,40 грн. (а.с.2).

Таким чином, суд стягує на користь позивача документально підтверджені судові витрати (судовий збір) пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 384,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області Кіровоградського відділення.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області Кіровоградського відділення щодо відмови у наданні ОСОБА_1 путівки для санаторно-курортного лікування за рахунок коштів Фонду в 2019 році.

3. Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області Кіровоградське відділення повторно розглянути питання про надання ОСОБА_1 путівки для санаторно-курортного лікування за рахунок коштів Фонду в 2019 році.

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) понесені ним судові витрати (судовий збір) у розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири грн. 20 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області Кіровоградського відділення (, м. Кропивницький, вул. Велика Пермська, 11 А).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду 12 листопада 2019 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт