Справа № 580/2850/19
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2850/19 Суддя першої інстанції: А.М. Бабич
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Епель О.В.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області про визнання неправомірними дій, зобов`язання утриматися від вчинення дій, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області (далі - Відповідач, УВД ФСС в Черкаській області), в якому просив:

- «визнати неправомірними, що ущемляють права інваліда 2 групи від трудового каліцтва, відповідача по фактах ультиматуму та шантажу»;

- «зобов`язати відповідача не допускати факти ультиматум та шантажу до інваліда 2 групи»;

- «зобов`язати відповідача відшкодувати мені моральну шкоду в розмірі одно міліонна гривен».

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 01.10.2019 року позовну заяву повернуто у зв`язку з неусуненням її недоліків, визначених в ухвалі від 23.09.2019 року, а саме - ненадання позовної заяви у копіях відповідно до кількості учасників справи, приведеної у відповідність до вимог КАС України, зокрема, щодо наявності публічно-правового спору. Крім того, суд зауважив, що у заяві від 27.09.2019 року містилися образливі слова та вирази.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та ухвалити рішення про «признання вимог викладених в позові (який виготовлено згідно Конституції та КАС України)». Свою позицію обґрунтовує тим, що суд прийшов до безпідставного висновку про неподання ОСОБА_1 копії позовної заяви відповідно до кількості учасників справи, а також необґрунтовано вказав на обов`язок Позивача надати копію заяви у відповідності до кількості сторін. Підкреслює на помилковості посилання суду першої інстанції щодо використання ОСОБА_1 у заяві від 27.09.2019 року образливих слів. Окремо звертає увагу, що керівник УВД ФСС в Черкаській області наділений повноваженнями здійснювати моніторинг та забороняти практику телефонного терору, однак навпаки став ініціатором беззаконня, що відмовився встановлювати суд першої інстанції.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу УВД ФСС в Черкаській області просило залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. Свою позицію обґрунтовує тим, що факти порушень, зазначені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, є надуманими та такими, що не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 23.09.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху з підстав відсутності у позовній заяві чіткого змісту позовних вимог в контексті наявності публічно-правового спору, доводів щодо допущення Відповідачем порушень закону саме при здійсненні владно-управлінських функцій щодо Позивача, не наведено, які саме права останнього порушені, а також не вказано не обставини заподіяння та обґрунтування розміру моральної шкоди.

Спосіб усунення недоліків було визначено судом першої інстанції шляхом приведення змісту позовної заяви у відповідність до вказаних вище вимог і надання її у копіях відповідно до кількості учасників спору.

Згаданою ухвалою надано строк для усунення визначених у судовому рішенні недоліків - десять днів з моменту вручення копії ухвали, яку Позивачем було отримано 26.09.2019 року (а.с. 7).

На адресу Черкаського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 27.09.2019 року надійшла заява, в якій зазначено, що останній оскаржує саме дії керівника УВД ФСС в Черкаській області, який має право надавати команди секретарям приймальної, однак не вправі давати незаконні вказівки на здійснення дзвінків. Крім того, у даній заяві вказано на безпідставність виклику Позивача до приміщення Відповідача для отримання відповіді на звернення з огляду на те, що ст. 18 Закону України «Про звернення громадян» такої форми повідомлення не передбачає.

Ухвалою від 01.10.2019 року суд першої інстанції повернув позовну заяву з посиланням на те, що вимоги ухвали від 23.09.2019 року виконані не були, оскільки Позивачем не було надано уточнену позовну заяву, приведену у відповідність до вимог КАС України, з копіями відповідно до кількості учасників справи.

З такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Приписи п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України визначають, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Отже, єдиною підставою для повернення позовної заяви відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України є неусунення позивачем недоліків позовної заяви в установлений судом строк.

Як було встановлено вище, серед недоліків позовної заяви судом першої інстанції було визначено її невідповідність вимогам п. п. 4, 9 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Так, відповідно до наведених пунктів частині 5 статті 160 КАС України, у позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що вимоги про визнання неправомірними дій Відповідача по фактах ультиматуму і шантажу, зобов`язання утриматися від вчинення таких дій, а також стягнення моральної шкоди у розмірі 1 мільйон гривень, з огляду на зміст позовної заяви, не узгоджуються з вищезгаданими приписами ч. 5 ст. 160 КАС України, адже не містять обґрунтування таких вимог із посиланням на норми права, які б давали підстави стверджувати про ознаки існування публічно-правового спору у межах спірних правовідносин.

При цьому суд правильно підкреслив, що встановлення фактів наявності ознак шантажу та ультиматумів у телефонних дзвінках не може вирішуватися у порядку адміністративного судочинства. Викладене, на переконання судової колегії, дає підстави погодитися з висновками суду першої інстанції про те, що неможливість визначення змісту позовних вимог у розрізі наведених у позовній заяві обставин є перешкодою у відкритті провадженні у справі внаслідок неусунення наведених вище її недоліків.

Посилання Апелянта на помилковість твердження Черкаського окружного адміністративного суду про необхідність подання ОСОБА_1 заяви про усунення недоліків у двох екземплярах та неподання останнім позовної заяви з копіями відповідно до кількості учасників спору судова колегія вважає безпідставним, оскільки в ухвалі від 23.09.2019 року про залишення позовної заяви без руху суд вказав на необхідність приведення позовної заяви у відповідність до вимоги п. п. 4, 9 ч. 5 ст. 160 КАС України та подання її з копіями відповідно до кількості учасників справи. Тобто, способом усунення недоліків було фактично визначено подання уточненої позовної заяви з виправленнями згідно вимог ухвали суду від 23.09.2019 року, а тому на неї поширювалися вимоги ч. 1 ст. 161 КАС України щодо необхідності надання її копій відповідно до кількості учасників справи.

Окремо суд апеляційної інстанції вважає за необхідне підкреслити на правильності посилання Черкаського окружного адміністративного суду на те, що у заяві від 27.09.2019 року, направленої на виконання вимог ухвали від 23.09.2019 року, ОСОБА_1 були допущені образливі висловлювання на адресу суддів даного суду.

Відповідно до ч. 4 ст.45 КАС України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

За правилами частини другою цієї статті суд з урахуванням конкретних обставин справи, може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

При цьому наведений в частині 2 статті 45 КАС України перелік не є вичерпним.

Під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ чи висловлення явної неповаги до суду чи учасників справи.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства (п. 9 ч. 3 ст. 2 КАС України ).

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Колегія суддів зауважує, що з метою уникнення дискредитації суду та суддів учасники процесу повинні утримуватися від дій, які виражають неповагу до суду чи судді.

Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова, символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку осіб, які такі дії вчиняють.

Ці дії суперечать основним засадами (принципами) адміністративного судочинства, а також його завданню. З огляду на це, вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 45 КАС України.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 14 березня 2019 року у справі № 9901/34/19.

Частиною 3 ст. 45 КАС України передбачено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Судом першої інстанції правильно зауважено, що використання образливих висловлювань Позивача є недопустимим при оформленні заяви про усунення недоліків позовної заяви, які у ній фактично визначені Позивачем в якості підстави позову.

Отже, застосування ОСОБА_1 в тексті заяви від 27.09.2019 року висловів, які дискредитують судові органи України та їх посадових осіб, учасників справи, суд першої інстанції вірно розцінив як зловживання процесуальними правами.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, обґрунтовано зазначивши про наявність правових підстав для повернення позовної заяви на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 44,-45, 160-161, 169, 240, 242-244, 250, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель

Повний текст постанови складено « 13» листопада 2019 року.