Справа № 540/1912/19
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2019-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1912/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про стягнення заборгованості по заробітній платі,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі-відповідач), в якому просить: стягнути з Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі () на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ), заборгованість із заробітної плати в сумі утриманих профспілкових внесків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 працював на посаді першого заступника начальника державної податкової інспекції у Генічеському районі Херсонської області з 15.08.2006 по 29.10.2009. Вважає, що з 15.08.2006 по 29.10.2009 , в порушення вимог ст.7, ст. 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» №1045-ХIV від 15.09.1999, із змінами та доповненнями, незаконно та безпідставно відповідач утримав членські профспілкові внески з заробітної плати. Зазначає, що такі дії є протизаконними, оскільки як заяви про вступ до профспілки так і заяви на утримання профспілкових внесків не писав. Враховуючи зазначене, просить позов задовольнити повністю.

18.09.2019 ухвалою суду відкрито провадження та ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

08.10.2019, від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого проти задоволення вимог позивача заперечує з наступних підстав. Так, відповідач вважає необґрунтованим твердження позивача про безпідставне відрахування Генічеською ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області із його заробітної плати профспілкових внесків, оскільки на підставі постанови Генічеського районного суду від 18.12.2006 №2-а-154-2006, Наказом ДПА у Херсонській області від 05.03.2007 №76-о, ОСОБА_1 поновлено на посаді першого заступника начальника ДПІ у Генічеському району. Отже, перебуваючи на зазначеній посаді, позивачем подано до профспілкової організації ДПІ у Генічеському районі заяву від 20.06.2008 року про утримання з заробітної плати профспілкових внесків у розмірі 1% від нарахованої заробітної плати. У зв`язку з чим, відповідно до розрахунково платіжних відомостей, за період з червня 2008 року по жовтень 2009 року, із заробітної плати позивача утримувалися профспілкові внески на загальну суму 589,15 грн. Також зазначає, що підставою для вступу до профспілки є заява працівника, подана в первинну організацію профспілки, крім того, згідно Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» №1045-ХIV від 15.09.1999, роботодавець за письмовими заявами працівників, які є членами профспілки, зобов`язаний щомісяця і безоплатно утримувати із заробітної плати та перераховувати на рахунок профспілки членські профспілкові внески. Отже, відрахування відповідачем із заробітної плати ОСОБА_1 профспілкових внесків, відбувалося в межах повноважень та у спосіб, що передбачено діючим законодавством. Також, представник відповідача, посилаючись на додані докази, зазначив, що відрахування із заробітної плати позивача профспілкових внесків відбувалося за період з червня 2008 року по жовтень 2009 року, а не у той період який вказує позивач, з 15 серпня 2006 року по 29 жовтня 2009 року. Враховуючи зазначене, просить відмовити у задоволенні позову повністю.

16.10.2019, позивачем подано до суду відповідь на відзив на адміністративний позовом, відповідно до якого ОСОБА_1 зазначає, що з даним відзивом не погоджується з наступних підстав. Так, позивач стверджує, що посилання відповідача на заяву від 10.06.2008, як на доказ по справі є безпідставною, оскільки дана заява адресована голові профспілкової організації, а не роботодавцю. Також, зазначає, що посилання відповідача на Статут профспілки є незаконним, оскільки позивач не писав заяви про вступ до профспілкової організації, тому і дія Статуту не може поширюватися на позивача.

Частиною 9 ст. 205 КАС України визначено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що Наказом ДПА у Херсонській області від 05.03.2007 №76-о, ОСОБА_1 поновлено на посаді першого заступника начальника ДПІ у Генічеському району.

20.06.2008, позивачем подано до профспілкової організації ДПІ у Генічеському районі заяву про утримання з заробітної плати профспілкових внесків у розмірі 1% від нарахованої заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до розрахунково платіжних відомостей, за період з червня 2008 року по жовтень 2009 року, із заробітної плати позивача утримувалися профспілкові внески на загальну суму 589,15 грн.

Позивач вважає, що з 15.08.2006 по 29.10.2009, в порушення вимог ст.7, ст. 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» №1045-ХIV від 15.09.1999, із змінами та доповненнями, незаконно та безпідставно відповідач утримав членські профспілкові внески з його заробітної плати, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Стаття 43 Конституції України гарантує кожному громадянину право заробляти собі на життя працею та отримувати за це винагороду у вигляді заробітної плати, не нижчої від визначеної законом.

Відповідно до ст. 94 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 127 КЗпП України відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України.

Згідно ч. 1 ст. 243 КЗпП України відповідно до Конституції України та Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" громадяни України мають право на основі вільного волевиявлення без будь-якого дозволу створювати професійні спілки з метою представництва, здійснення і захисту своїх трудових та соціально-економічних прав та інтересів, вступати до них та виходити з них на умовах і в порядку, визначених їх статутами, брати участь у роботі професійних спілок.

Відповідно до абз.3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності"від 15.09.1999 р. №1045-ХІV первинна організація профспілки - добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі.

Відповідно до ст. 14 Закону № 1045-XIV профспілки діють відповідно до законодавства та своїх статутів. Статути (положення) профспілок приймаються з`їздами, конференціями, установчими або загальними зборами членів профспілки відповідного рівня і не повинні суперечити законодавству України.

Судом встановлено, що Другим позачерговим з`їздом Всеукраїнської профспілки працівників органів державної податкової служби 09.12.1999 року затверджено Статут Всеукраїнської професійної спілки працівників органів Державної фіскальної служби (зі змінами та доповненнями) (далі - Статут).

Абзацом 4 пп.1.1 розділу 1 цього Статут визначено, що Статут Профспілки є єдиним для усіх організаційних ланок Профспілки.

Пунктом 2.2 розділу 2 Статуту передбачено, що для реалізації своєї мети і завдань профспілка через виборні органи здійснює організацію оздоровлення та відпочинку членів Профспілки і їх сімей; надає членам Профспілки матеріальну, благодійну допомогу. (пп. 2.2.1 та пп. 2.2.11 п. 2.2. розділу 2 Статуту).

Відповідно до п. 8.4 Статуту кошти Профспілки формуються, зокрема, з членських внесків, додаткових членських внесків тощо.

Щомісячні членські внески для працюючих осіб встановлюються у розмірі 1 (одного) відсотка від загального місячного доходу за місцем роботи. (п. 8.5 Статуту)

За наявності письмових заяв працівників, які є членами профспілки, роботодавець щомісячно і безоплатно утримує із заробітної плати та перераховує на рахунок профспілки членські профспілкові внески працівників відповідно до укладеного колективного договору чи окремої угоди в терміни, визначені цим договором. Роботодавець не має права затримувати перерахування зазначених коштів. (ст. 42 Закону № 1045-XIVта ст. 249 КЗпП України)

Як встановлено судом, підставою звернення позивача до суду є його не погодження з фактом утримання Генічеською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області у період з 15.08.2006 по 29.10.2009 з заробітної плати профспілкових внесків, оскільки, за позицією ОСОБА_1 , він не писав заяв про вступ до профспілкової організації та утримання з нього профспілкових внесків.

Перевіряючи вказані доводи позивача на предмет їх відповідності фактичним обставинам, суд вказує наступне.

Згідно абзацу 5 ч. 1 ст. 1 Закону № 1045-XIV член профспілки - особа, яка входить до складу профспілки, визнає її статут та сплачує членські внески.

Згідно ч. 1-3 ст. 7 вказаного Закону членами профспілок можуть бути особи, які працюють на підприємстві, в установі або організації незалежно від форм власності і видів господарювання, у фізичної особи, яка використовує найману працю, особи, які забезпечують себе роботою самостійно, особи, які навчаються в навчальному закладі. Громадяни України вільно обирають профспілку, до якої вони бажають вступити. Підставою для вступу до профспілки є заява громадянина (працівника), подана в первинну організацію профспілки. Ніхто не може бути примушений вступати або не вступати до профспілки.

Умови і порядок прийняття у члени Профспілки визначені розділом 3 Статуту, відповідно до пункту 3.1. якого членом профспілки може бути кожний працюючий в органах державної податкової служби, який визнає Статут та сплачує членські внески.

Згідно п. 3.2 Статуту членство у профспілці є добровільним. Прийом у члени профспілки здійснюється в індивідуальному порядку за особистою заявою того, хто вступає, оформлюється рішенням зборів або профспілкового комітету первинної організації профспілки. Члени профспілки перебувають на обліку в профспілковій організації за місцем роботи.

Аналіз змісту вказаних норм законодавства та Статуту Профспілки дає суду підстави вважати, що членами первинної профспілкової організації Генічеської ОДПІ у Херсонській області є особи, які працюють у вказаному органі та з заробітної плати яких роботодавцем утримуються профспілкові членські внески, а Профспілка, в свою чергу, здійснює представництво та захист трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів Профспілки, надає їм матеріальну, благодійну допомогу.

Як вбачається з наданих відповідачем до матеріалів справи документів, судом встановлено, що ОСОБА_1 , як перший заступник начальника ДПІ у Генічеському районі, заявою від 20.06.2008, адресованою голові профспілкової організації ДПІ у Генічеському районі, просить утримувати з його заробітної плати профспілкові внески в розмірі 1%, чим спростовується довід позивача щодо не написання такої заяви.

Крім цього, суд зазначає, що відповідно до п. 3.3 Статуту право на членство у Профспілці зберігається за умови сплати членських внесків, серед іншого, за особами, які звільнені з роботи у зв`язку із скороченням штатів, припиненням підприємства, установи, організації, на період збереження за ними середньомісячного заробітку.

Крім того, членство у профспілці не припиняється у разі внесення змін до назви первинної організації Профспілки, її реорганізації. (п. 3.4 Статуту).

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що в провадженні Херсонського окружного адміністративного суду перебувала справа №540/2590/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, у якому просив стягнути з Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на його користь заборгованість по заробітній плати, у зв`язку із утримання його заробітної плати членських профспілкових внесків в загальній сумі 1 146,39 грн. за період з січня 2018 року по жовтень 2018 року.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 23.04.2019 по справі №540/2590/19, яке залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2019, у задоволенні позову ОСОБА_1 , відмовлено повністю.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду докази, які спростовували доводи позивача, а відтак, довів правомірності своїх дій, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Войтович І.І.

кат. 106030000