Справа № 580/1374/19
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1374/19 Суддя (судді) першої інстанції: В.А. Гайдаш
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уманського Управління державної Казначейської служби України Черкаської області в особі Начальника Уманського Управління державної казначейської служби України Черкаської області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом державного навчального закладу "Уманський професійний ліцей" до Уманського Управління державної Казначейської служби України Черкаської області в особі Начальника Уманського Управління державної казначейської служби України Черкаської області третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Державний навчальний заклад «Уманський професійний ліцей» звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Уманського управління Державної казначейської служби України Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо безспірного списання коштів позивача з реєстраційного рахунку 13649 , КПКВКМБ - 0611110, КЕКВ - 2111 на суму 14187 грн. 65 коп. основного боргу середньомісячного заробітку на користь третьої особи;

- зобов`язати відповідача повернути позивачу безспірно списані кошти в сумі 14187 грн. 65 коп.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач, звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позову повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.07.2018 у справі №705/1995/18 за позовом ОСОБА_1 до державного навчального закладу «Уманський професійний ліцей» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позов задоволено частково та стягнуто з позивача на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за період з 24.11.2017 по 18.04.2018 включно в розмірі 27099 грн. 24 коп. Дане рішення суду першої інстанції залишено без змін постановою апеляційного суду Черкаської області від 09.11.2018.

Державним навчальним закладом «Уманський професійний ліцей» відповідно до платіжних доручень від 25.06.2018 №251, №253, №254 виплачено ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за лютень-квітень 2018 року в загальній сумі 11990 грн. 15 коп., з яких утримано: військовий збір в розмірі 165 грн. 90 коп.; єдиний соціальний внесок в розмірі 930 грн. 15 коп.; податок на доходи фізичних осіб в розмірі 1990 грн. 80 коп., тому фактично ОСОБА_1 зараховано на картковий рахунок за вказаний період кошти в розмірі 8903 грн. 30 коп.

Крім того, державним навчальним закладом «Уманський професійний ліцей» відповідно до платіжних доручень від 28.11.2018 №504, №504, №506, №507, до винесення судом рішення по суті, виплачено ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з листопада 2017 року по лютий 2018 року в загальній сумі 20355 грн. 44 коп., з яких утримано: військовий збір в розмірі 280 грн. 63 коп.; єдиний соціальний внесок в розмірі 1646 грн. 46 коп.; податок на доходи фізичних осіб в розмірі 3367 грн. 62 коп., тому фактично ОСОБА_1 зараховано на картковий рахунок за вказаний період кошти в розмірі 15060 грн. 73 коп.

Загальна сума виплачених ОСОБА_1 коштів за час вимушеного прогулу за період з листопада 2017 року по квітень 2018 року складає 32343 грн. 59 коп. без урахування обов`язкових податків та зборів.

Про вищевказані обставини позивач листом від 07.03.2019 №66 повідомив керівника Уманського управління Державної казначейської служби України Черкаської області та просив суд призупинити безспірне списання коштів на користь третьої особи до винесення судом ухвали щодо роз`яснення рішення Уманського міськрайонного суду від 20.07.2018 у справі №705/1995/18, однак відповідач за відсутності ухвали суду про прийняття до розгляду заяви позивача про пояснення рішення суду, на підставі заяви ОСОБА_1 щодо залишку нестягнутих на її користь коштів у розмірі 14187 грн. 65 коп. здійснив 20.03.2019 безспірне списання цих коштів з позивача на користь ОСОБА_1

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, прийшов до висновку, що відповідач протиправно здійснив 20.03.2019 безспірне списання додатково з позивача на користь ОСОБА_1 основного боргу середньомісячного заробітку в сумі 14187 грн. 65 коп.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Як встановлено судом із матеріалів справи, Уманське управління Державної казначейської служби України Черкаської області листом від 05.03.2019 №434/03-29 повідомило позивача, що відповідно до пункту 28 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, Казначейством визначено коди економічної класифікації видатків бюджетів: КТКВКМБ - 0611110, КЕКВ - 2111, рахунок - 3649 , за якою проводиться безспірне списання на користь ОСОБА_1 залишку нестягнутих коштів у розмірі 14187 грн. 65 коп.

На вказане повідомлення від 05.03.2019 №434/03-29 позивач листом від 07.03.2019 №66 повідомив керівника Уманського управління Державної казначейської служби України Черкаської області щодо добровільного виконання рішення суду від 20.07.2018 у справі №705/1995/18 та зазначив, що Державним навчальним закладом «Уманський професійний ліцей» відповідно до платіжних доручень від 25.06.2018 №251, №253, №254 виплачено ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за лютень-квітень 2018 року в загальній сумі 11990 грн. 15 коп., з яких утримано: військовий збір в розмірі 165 грн. 90 коп.; єдиний соціальний внесок в розмірі 930 грн. 15 коп.; податок на доходи фізичних осіб в розмірі 1990 грн. 80 коп., тому фактично ОСОБА_1 зараховано на картковий рахунок за вказаний період кошти в розмірі 8903 грн. 30 коп. Крім того, державним навчальним закладом «Уманський професійний ліцей» відповідно до платіжних доручень від 28.11.2018 №504, №504, №506, №507 виплачено ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з листопада 2017 року по лютий 2018 року в загальній сумі 20355 грн. 44 коп., з яких утримано: військовий збір в розмірі 280 грн. 63 коп.; єдиний соціальний внесок в розмірі 1646 грн. 46 коп.; податок на доходи фізичних осіб в розмірі 3367 грн. 62 коп., тому фактично ОСОБА_1 зараховано на картковий рахунок за вказаний період кошти в розмірі 15060 грн. 73 коп. Тому загальна сума виплачених ОСОБА_1 коштів за час вимушеного прогулу за період з листопада 2017 року по квітень 2018 року складає 32343 грн. 59 коп. без урахування обов`язкових податків та зборів.

Вказаним листом позивач також просив Уманське управління Державної казначейської служби України Черкаської області призупинити безспірне списання коштів на користь третьої особи до винесення судом ухвали щодо роз`яснення рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.07.2018 у справі №705/1995/18, однак відповідач за відсутності ухвали суду про прийняття до розгляду заяви позивача про роз`яснення рішення суду, на підставі заяви ОСОБА_1 ОСОБА_1 щодо залишку нестягнутих на її користь коштів у розмірі 14187 грн. 65 коп. здійснив 20.03.2019 безспірне списання цих коштів з позивача на користь ОСОБА_1 .

Також у матеріалах адміністративної справи міститься копія ухвали Уманського міськрайонного суду від 20.03.2019 у справі №705/1995/18, згідно якої заяву державного навчального закладу «Уманський професійний ліцей» про роз`яснення рішення суду задоволено та роз`яснено, що при ухваленні рішення Уманським міськрайонним судом Черкаської області від 20.07.2018 у справі №705/1995/18, судом обраховано середній заробіток за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 у розмірі 27099 грн. 24 коп. без віднімання сум податків і зборів.

Колегія суддів зауважує, що до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

До того ж, відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що механізм виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №8 45.

Так, відповідно до п. 2 постанови № 845 встановлено, що безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів. Боржники - це, зокрема, визначені в рішенні про стягнення коштів підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства. Виконавчі документи - оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження".

Під час виконання судових рішень про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу боржник є податковим агентом, який виконує судове рішення, з відрахуванням податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування із сум, що належать до виплати стягувачу.

Таким чином, наведені обставини вкотре підтверджують, що, роботодавець, якій виконує рішення суду в частині нарахування (виплати) доходу у розмірі середньої заробітної плати за вимушений прогул має виконати усі функції податкового агента визначені Податковим кодексом України.

Колегією суддів встановлено, що станом на 13.03.2019 позивач у повній мірі добровільно виконав рішення Уманського міськрайонного суду у справі №705/1995/18, виплативши ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з листопада 2017 року по квітень 2018 року у загальній сумі 32343 грн. 59 коп. (23964 грн. 03 коп. безпосередньо на рахунок ОСОБА_1 та 8681 грн. 51 коп. податків і зборів).

З огляду на викладене відповідач протиправно здійснив 20.03.2019 безспірне списання додатково з позивача на користь ОСОБА_1 основного боргу середньомісячного заробітку в сумі 14187 грн. 65 коп.

Під час судового засідання в апеляційній інстанції представник відповідача не довів обґрунтованість списання з позивача суми 14187 грн. 65 коп.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Уманського Управління державної Казначейської служби України Черкаської області в особі Начальника Уманського Управління державної казначейської служби України Черкаської області - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Ганечко О.М.

Повний текст постанови виготовлено 15.11.2019.