Справа № 1840/2968/18
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 р. м. ХарківСправа № 1840/2968/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Гуцала М.І.,

Суддів: Донець Л.О. , Бенедик А.П. ,

за участю секретаря судового засідання Соколової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 07.08.2019, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Діска (повний текст складено 07.08.19) по справі № 1840/2968/18

за позовом ОСОБА_1

до Московсько-Бобрицької сільської ради

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Московсько-Бобрицької сільської ради (далі - відповідач) про визнання протиправними дій, що полягають у повторному ненаданні відповіді на повторний запит на інформацію, викладений у заяві №712 від 18.12.2017 та зобов`язання надати інформацію на запит, викладений у заяві №712 від 18.12.2017.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.09.2018 задоволений позов ОСОБА_1 до Московсько-Бобрицької сільської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Визнано протиправною бездіяльність Московсько-Бобрицької сільської ради, що полягає у повторному ненаданні відповіді на повторний запит на інформацію ОСОБА_1 , викладений у заяві №712 від 18.12.2017.

Зобов`язано Московсько-Бобрицьку сільську раду надати ОСОБА_1 інформацію на запит, викладений у заяві №712 від 18.12.2017.

Позивач звернувся до суду із заявою про зобов`язання відповідача в 10-денний термін надати звіт про виконання рішення суду в даній справі. Заява обґрунтована тим, що з моменту винесення рішення суду та до теперішнього часу відповідач його не виконав.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 07.08.2019 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі № 1840/2968/18.

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 07.08.2019 та ухвалити нове рішення, яким зобов`язати відповідача в 10-денний термін надати звіт про виконання рішення суду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в даному випадку встановлення судом судового контролю є самим ефективним засобом для виконання рішення суду, бо виконавча служба, не знає як виконувати рішення.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України "Про виконавче провадження".

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконання рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може лише під час прийняття рішення у справі.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно зі статтею 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Колегія суддів зазначає, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем не вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України "Про виконавче провадження". У суду відсутні докази того, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або, що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Норми частини першої статті 382 КАС України кореспондують з положеннями частини шостої статті 246, пункту 4 частини першої статті 322 названого Кодексу, згідно з якими у резолютивній частині рішення суду зазначається, відповідно, встановлений судом порядок та строк виконання рішення, встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд може під час прийняття рішення у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.

Таким чином, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконання рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може лише під час прийняття рішення у справі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 826/18826/14.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки нормами Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення та за наявності відповідних на те підстав, зважаючи на відсутність доказів на обґрунтування поданої позивачем заяви, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Зазначене вище, з огляду на приписи ст. 316 КАС України, зумовлює відсутність підстав для задоволення вимог поданої позивачем апеляційної скарги про скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 07.08.2019 по справі № 1840/2968/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Гуцал
Судді(підпис) (підпис) Л.О. Донець А.П. Бенедик
Повний текст постанови складено 15.11.2019.