Справа № 295/8774/16-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

13 листопада 2019 року
Київ
справа №295/8774/16-а
адміністративне провадження №К/9901/12331/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Тацій Л.В.,
суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 07 жовтня 2016 року (ухвалена у складі головуючого судді Перекупка І.Г.) та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року (постановлена у складі: головуючого судді Шидловського В.Б., суддів: Євпак В.В., Капустинського М.М.) у справі № 295/8774/16-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі відповідач, ГУПФУ), в якому просив:
-визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області неправомірними;
-зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії позивача та сплачувати йому пенсію у розмірі 6767 грн.;
-врахувати в нарахування пенсії 15 відсотків посадового окладу за роботу з таємними документами;
-стягнути з відповідача збитки - різницю в пенсії за минулий час у розмірі 36003,30 грн. без податку обмеженого максимальним розміром.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 27.05.2019 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, в якому врахувати складові грошового забезпечення:
-40 відсотків посадового окладу, надбавку за особливі умови служби, пов`язану з підвищеним ризиком для життя;
-додаткову грошову винагороду 100 відсотків від місячного грошового забезпечення;
-премію 425 відсотків від посадового окладу;
- 15 відсотків до посадового окладу за роботу з таємними документами.
Відповідач на вказану заяву надав відповідь про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача. Також позивач зазначив, що звернувся 15.06.2016 до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою про видачу довідки про грошове забезпечення військовослужбовця станом на 01.06.2016. Проте, у видачі довідки позивачу відмовлено. Вважає, що станом на 01.02.2016 розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії повинен становити 8153 грн., а розмір пенсії з 01.02.2016 83% від грошового забезпечення - 6767 грн.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 07 жовтня 2016 року позовні вимоги задоволено частково.
Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в перерахунку розміру та виплаті пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.06.2016 №4343/03-21, згідно якої загальний розмір пенсії становить 2483,60 грн. станом на 01.01.2016, з урахуванням у складі грошового забезпечення посадового окладу в розмірі - 800,00 грн., окладу за військове звання - 65,00 грн., надбавка за вислугу років 40 % - 346,00 грн., надбавка за особливі умови служби 25% - 200,00 грн., надбавка за роботу з особовим складом 15% - 120,00 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань 50% - 605,50 грн., премія 10% - 80,00 грн., підвищення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року № 355 643,90 грн., починаючи з 24.01.2016.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу належить здійснити такий перерахунок пенсії, але відповідно до ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивач звернувся до суду з позовом 23.06.2016, а позовні вимоги заявлені за період з 01.02.2008. Тобто, позивач звернувся до суду з пропуском встановленого ст. 99 КАС України строку, у зв`язку з чим адміністративний позов за період з 01.02.2008 по 23.01.2016 включно слід залишити без розгляду.
Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року скасовано постанову Богунського районного суду м. Житомира від 07 жовтня 2016, прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.
Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач не надав суду доказів того, що він звертався до Житомирського обласного військового комісаріату з вимогою щодо складання та подання до УПФ України в Житомирській області довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується відповідачем при призначенні (перерахунку) пенсії позивачу. За відсутності зазначеної довідки у відповідача не було правових підстав для розгляду зазначеного питання. Суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Житомирського обласного військового комісаріату від 21.06.2016 року № 4343/03-21, згідно якої загальний розмір пенсії становить 2483,60 грн. станом на 01.01.2016, але ця довідка видана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області та засвідчує розмір пенсії (та її складові) яка нараховується і виплачується позивачу на даний час.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на касаційну скаргу
09.12.2016 ОСОБА_1 надіслав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Богунського районного суду м. Житомира від 07 жовтня 2016 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
У скарзі посилається на те, що судами попередніх інстанцій неповно з`ясовані обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи. Зазначив, що відповідно до положень ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підставою для перерахунку розміру пенсії є рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, а отже право на перерахунок пенсії не може бути поставлене у залежність від виконання або невиконання суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків, зокрема, щодо подання до органів, які призначають пенсії, відповідних відомостей.
Відповідач надіслав до Суду заперечення на касаційну скаргу, відповідно до яких проти задоволення скарги заперечує. Зазначив, що органи ПФУ не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсій, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення, розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у таких довідках.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 18 січня 2017 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». З цієї дати набула чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС).
Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень КАС касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
На виконання вимог підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 червня 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Бучик А.Ю., Рибачук А.І., справу передано головуючому судді.
Верховний Суд ухвалою від 12 листопада 2019 року призначив справу до розгляду в порядку письмового провадження.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 із 2000 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 83% грошового забезпечення.
01.06.2016 позивач звернувся із письмовою заявою до відповідача у якій просив здійснити йому перерахунок та виплату пенсії з урахуванням постанов Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007, № 889 від 22.09.2010 року, Наказу Міністра оборони України № 44 від 27.01.2016.
Відповідачем відмовлено у здійсненні перерахунку та виплати пенсії з тих підстав, що 01.01.2008 позивачу вже проведений перерахунок пенсії з урахуванням змін структури грошового забезпечення військовослужбовців. Відмова також мотивована тим, що функції встановлення та перегляду грошового забезпечення для обчислення пенсій військовослужбовцям належать до повноважень Житомирського обласного військового комісаріату, як уповноваженого підрозділу Міністерства оборони України.
Не погодившись із вказаною відмовою відповідача у здійснення перерахунку та виплаті пенсії позивач за захистом своїх прав звернувся до суду.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що відповідно до частини 1 статті 341 КАС України, Суд переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).
Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд приходить висновку, що судами не в повній мірі дотримано норми матеріального і процесуального права.
Відповідно до пунктів 1, 2 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Верховний Суд звертає увагу на те, що позивач, звертаючись до суду з позовом, просив здійснити йому перерахунок пенсії з урахуванням додаткових складових грошового забезпечення, до яких просив врахувати:
-40 відсотків посадового окладу, надбавку за особливі умови служби, пов`язану з підвищеним ризиком для життя;
-додаткову грошову винагороду 100 відсотків від місячного грошового забезпечення;
-премію 425 відсотків від посадового окладу;
- 15 відсотків до посадового окладу за роботу з таємними документами.
Відповідно до частини першої статті 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV).
Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 43 Закону № 2262-ХІІ).
Згідно зі статтею 41 Закону № 1058-ІV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Проте у справі, що розглядається, суди не встановили обставин, які мають значення для вирішення цього спору, а саме: судами не перевірена та не надана оцінка правової природи складових грошового забезпечення, які є спірними у межах цієї справи, не встановлено, виходячи з яких складових грошового забезпечення позивачу призначена пенсія, яким чином та коли здійснювався перерахунок пенсії.
Також судами попередніх інстанцій не встановлено та не перевірено, які складові грошового забезпечення та в якому розмірі отримував позивач перед звільненням та з чим пов`язує ОСОБА_1 виникнення у нього права на перерахунок пенсії.
До того ж слід зазначити, що в матеріалах справи відсутня копія грошового атестату.
Як зазначено вище, суд першої інстанції, розглянувши позов, зобов`язав ГУПФУ здійснити перерахунок пенсії позивача, пославшись на довідку, видану відповідачем, як на довідку військового комісаріату, в мотивувальній частині судового рішення вказав на те, що позовні вимоги в частині підлягають залишенню без розгляду, а в резолютивній частині судового рішення, вказав про відмову в задоволенні позовних вимог за цей період.
Суд апеляційної інстанції, переглядаючи постанову суду першої інстанції, не надав оцінки висновкам суду першої інстанції щодо строків звернення до суду, підстав та наслідків пропуску строку.
Суди попередніх інстанцій також не з`ясували чи сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з цих виплат, чи отримував ОСОБА_1 ці виплати під час проходження військової служби тощо, хоча ці відомості мають значення для правильного вирішення спору.
Заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги нерозривно пов`язані між собою, від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Окремі обставини, якими заявник обґрунтовує стверджуване порушення своїх прав, залишилися нез`ясованими, які саме зазначено вище. Це у свою чергу вказує на неповноту та поверхневе встановлення усіх обставин справи та дослідження їх доказами, за наявності яких неможливо сформулювати правовий висновок та/чи визначити правильність, обґрунтованість і відповідність правозастосовній практиці судових рішень судів попередніх інстанцій.
Верховний Суд, розглядаючи справу в межах наданих йому повноважень, позбавлений процесуальної можливості встановлювати обставини справи, досліджувати докази та оцінювати їх.
За таких обставин постановлені у цій справі судові рішення не можуть залишатися в силі, а підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Під час нового судового розгляду необхідно врахувати наведене та постановити законне й обґрунтоване судове рішення
Крім того, суди першої та апеляційної інстанцій, постановляючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, порушили принцип адміністративного судочинства - офіційного з`ясування всіх обставин у справі, визначений частиною 4 статті 11 КАС України (в редакції до 15.12.2017). Згідно з приписами даної статті, суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Як вбачається з матеріалів справи, суди попередніх інстанцій не вчинили жодних дій, спрямованих на встановлення фактичних обставин справи, зокрема, і в частині витребування у відповідача доказів з власної ініціативи, не з`ясували чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.
Таким чином, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновків про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного та об`єктивного вирішення справи.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.
Відповідно до п.2 ч. 2 статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд необґрунтовано відхилив клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду на допущені судами першої та апеляційної інстанцій порушення норм процесуального законодавства, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції, якому необхідно дослідити усі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та прийняти законне і обґрунтоване судове рішення.
Керуючись ст. 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 07 жовтня 2016 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року по справі № 295/8774/16-а -скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий Л.В. Тацій
Судді: А.Ю. Бучик
А.І. Рибачук