Справа № 357/10969/19
Суддя: Ярмола О. Я.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Сінчук О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Біла Церква, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до капрала поліцї другої роти першого батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Київської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 19.09.2019 року поліцейським патрульної поліції у м.Біла Церква Задорожньою К.В. було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП України /серії ЕАК №1537122/, за якою на позивача накладено штраф в розмірі 255 грн., за здійснення повороту ліворуч, перетнувши подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3 ПДР України, чим було порушино п.8.5.1 ПДР. Позивач заперечує дані обставини, вказує на ряд порушень, що допустив інспектор при складанні постанови та просив суд скасувати зазначену постанову, закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позивач в судовому засіданні підтримав позов.

Представник відповідача позов не визнав, надав відзив.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 19.09.2019 рок поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції у м.Біла Церква в Київській області ДПП капралом поліції Задорожньою К.В. було прийнято постанову про накладення на позивача адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1537122, відповідно до якої гр. ОСОБА_1 було притягненно до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та піддано штрафу в розмірі 255 грн.

З постанови серії ЕАК №1537122 вбачається, що 19.09.2019р. о 22:18 год. по бульвару Перемоги, 5 в м. Біла Церква, позивач керуючи автомобілем марки «Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив поворот ліворуч, при цьому, перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3 ПДР України, чим порушив п.8.5.1 ПДР.

Позивач вважає дану постанову неправомірною та оскаржив її до суду 30.09.2019 року. Зокрема, позивач зазначає, що в його діях відсутній склад адмінітративного правопорушення, оскільки він здійснив поворот в межах суцільної розмітки 1.11 ПДР, а не в межах дорожньої розмітки 1.3, зазначає, що лінія не чітка, він не бачив та відповідачем було порушено процедуру розгляду справи, не роз`яснено позивачу його права передбачені ст.268 КУПАП, а також справу було розглянуто на місці вчинення правопорушення.

Заперечуючи позов, відповідач зазначив, що позивач 19.09.2019 року здійснив поворот ліворуч виконавши маневр таким чином, що перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив п.8.5.1 ПДР за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП, також під час розгляду справи позивач намагався уникнути адміністративної відповідальності своєю поведінкою перешкоджав повноцінному та всебічному розгляду справи. Представник відповідача просив врахувати, що позивач визнає виконання вищевказаного маневру, а тому в розумінні ст.77 КАС України дана обставина не потребує додаткового доказування. Поряд з тим, позивач посилається на обставину, що в даному місці події відсутня дорожня розмітка 1.3 ПДР, а маневр було виконано в межах дорожньої розмітки 1.11 ПДР, але в місці де керував позивача своїм ТЗ і здійснив правопорушення відсутня дорожня розмітка 1.11 ПДР, а є розмітка 1.3 ПДР, що підтверджується доданими фото з місця вчинення правопорушення.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умов для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Пунктами 1.1, 1.9 ПДР встановлено, що ці Правила, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 статті 122 КУпАП - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В постанові про притягнення позивача до адмінвідповідальності вказується на порушення ним п. 8.5.1 ПДР України. Пункт 8.5.1. Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Згідно з розділом 34 ПДР України вузька суцільна лінія 1.3 поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як зазначено вище постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена поліцейським патрульної поліції, який відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відмовляючи в позові, суд виходить з того, що позивач в судовому засіданні визнав вчинення ним порушення ПДР, зокрема, позивач не спростував обставини здійснення ним під час керування ТЗ повороту ліворуч з бульвару Олександрійського (50р. Перемоги), та перетин, при цьому, подвійної суцільної лінії. Підставами для скасування оскаржуваної постанови позивач назвав порушення поліцейським процедури складання самої постанови та не роз`яснення поліцейським позивачу його прав. При цьому позививачем не надано належних та допустимих доказів з приводу порушень інспектором поліції прав позивача під час складання постанови про притягнення до адмінвідповідальності.

Згідно ч.1, ч.4 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ч.1 ст.122, ст.ст. 251,252, 258,276, 280, 283, 286 КУпАП, ст.ст. 2,6,19,77,78,159,242-246,250,286, 293, 295 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до капрала поліцї другої роти першого батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Київської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу Задорожної Катерини Володимирівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційні скарги на судове рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи через Білоцерківський міськрайонний суд київської області до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. Я. Ярмола