Справа № 640/1151/19
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1151/19 Суддя (судді) першої інстанції: Костенко Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Лисенко І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Професійної спілки робітників морського транспорту Морського порту Чорноморськ на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом Професійної спілки робітників морського транспорту Морського порту Чорноморськ до Міністерства інфраструктури України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державна служба морського та річкового транспорту України Державне підприємство "Адміністрація морських портів України", про визнання нечинним п. 33 наказу від 06.08.2018 №354,-

ВСТАНОВИВ:

Професійна спілка робітників морського транспорту Морського порту Чорноморськ (далі - Профспілка або ПРМТ МПЧ) звернулося до суду з позовом до Міністерства інфраструктури України (далі - Мінінфраструктури), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державна служба морського та річкового транспорту України (далі - Морська адміністрація), Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" (далі - ДП "АМПУ"), про визнання нечинним п. 33 наказу від 06.08.2018 №354.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2019 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків обставинам справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що оскаржуваним пунктом 33 наказу №354 було визначено передачу Морській адміністрації України функцій капітана та служби капітана морського порту, зокрема, в частині забезпечення безпеки мореплавства, що суперечить правовим актам вищої юридичної сили.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, відповідачем прийнято наказ від 06.08.2018 №354, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.08.2018 за №972/32424, яким затверджені Зміни до деяких наказів Міністерства транспорту України, Міністерства транспорту та зв`язку України та Міністерства інфраструктури України. Цей наказ набрав чинності 11.09.2018.

Вказані зміни містять п. 33 такого змісту: "У тексті Положення про капітана морського порту та службу капітана морського порту, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 27 березня 2013 року №190, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 квітня 2013 року за №632/23164, слова "Укртрансбезпека", "адміністрація морських портів" у всіх відмінках замінити словами "Морська адміністрація" у відповідних відмінках."

З набранням 11.09.2018 змінами чинності, п. 1.1 Положення про капітана морського порту та службу капітана морського порту, затверджене наказом Мінінфраструктури від 27.03.2013 №190, мало такий зміст:

"1.1. Це Положення встановлює порядок діяльності капітана морського порту та служби капітана морського порту в частині здійснення ними нагляду та забезпечення безпеки мореплавства у морському порту, на підходах до нього та в суміжних акваторіях.

Капітан морського порту очолює службу капітана морського порту (далі - Служба), яка входить до складу Морської адміністрації України.".

На час розгляду справи Положення про капітана морського порту та службу капітана морського порту, затверджене наказом Мінінфраструктури від 27.03.2013 №190, викладено у новій редакції згідно з наказом Мінінфраструктури від 18.04.2019 №266, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.04.2019 за №448/33419.

У редакції, чинній на час розгляду справи, п. 1.1 має такий зміст:

"1.1. Це Положення визначає порядок організації діяльності капітана морського порту та служби капітана морського порту у сфері державного нагляду (контролю) за без-пекою мореплавства (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибної промисловості).

Капітан морського порту керує службою капітана морського порту (далі - Служба), яка входить до складу Державної служби морського та річкового транспорту України (Морська адміністрація).".

Спірні правовідносини виникли у сфері нормотворчої діяльності органів державної влади та стосуються відповідності вищевказаного п. 33 Змін актам вищої юридичної сили.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з якими погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Кодексу торговельного мореплавства України організація та забезпечення безпеки мореплавства у морському порту покладаються на адміністрацію морських портів України.

Згідно зі ст. 75 Кодексу торговельного мореплавства України державний нагляд за безпекою мореплавства у морському порту, на підходах до нього та в суміжних акваторіях здійснюється капітаном морського порту. Межі зони нагляду, на яку поширюються повноваження капітана морського порту щодо здійснення ним державного нагляду за безпекою мореплавства, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері безпеки на морському і річковому транспорті.

Державний нагляд за безпекою мореплавства у морських терміналах, розташованих у межах територій та акваторій, відокремлених від основної території та акваторії відповідного морського порту, здійснює окремий підрозділ служби капітана морського порту.

Капітан морського порту та служба капітана морського порту діють на підставі положення, яке затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту.

Організація судноплавства в акваторії морського порту передбачена статтею ст. 14 Закону України "Про морські порти України".

Організація судноплавства в акваторії морського порту здійснюється на основі розподілу функцій забезпечення безпеки мореплавства та нагляду (контролю) за безпекою мореплавства.

Нагляд за мореплавством у морському порту здійснюється капітаном морського порту, який очолює службу капітана морського порту.

Повноваження, порядок призначення та інші питання щодо функціонування капітана морського порту, служби капітана морського порту визначаються Кодексом торговельного мореплавства України.

Безпека мореплавства в акваторії морського порту забезпечується адміністрацією морських портів України, власниками морських терміналів і гідротехнічних споруд, судновласниками, іншими суб`єктами господарювання, що провадять свою діяльність у морському порту, відповідно до законодавства і правил, визначених обов`язковими постановами по порту.

Враховуючи наведені законодавчі положення, колегія суддів вважає вірним твердження суду першої інстанції про те, що функції капітана морського порту полягають саме у нагляді (контролі) за безпекою мореплавства в морському порту, на підходах до нього та в суміжних акваторіях. Натомість, згідно з розподілом функцій з організації судноплавства забезпечення безпеки мореплавства покладено на адміністрацію морських портів України

Згідно з п. 4 Положення про Мінінфраструктури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.06.2015 №460, відповідач відповідно до покладених на нього завдань: розробляє проекти законів та інших нормативно-правових актів з питань, що належать до його компетенції (пп. 2); здійснює нормативно-правове регулювання у сферах, які належать до його компетенції (пп. 5); затверджує положення про капітана морського порту та службу капітана морського порту (пп. 31).

Кабінетом Міністрів України було прийнято від 06.09.2017 №1095 "Про утворення Державної служби морського та річкового транспорту України", згідно з якою утворено Морську адміністрацію як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури, а також затверджено відповідне Положення про неї.

Згідно з пп. 1 п. 3 Положення про Морську адміністрацію основним її завданням є, серед іншого, виконання окремих функцій з реалізації державної політики у сферах: морського та річкового транспорту; торговельного мореплавства; судноплавства на внутрішніх водних шляхах; навігаційно-гідрографічного забезпечення мореплавства; безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибної промисловості).

Підпунктом 53 п. 4 цього Положення передбачено, що Морська адміністрація відповідно до покладених на неї завдань готує подання Мінінфраструктури щодо призначення та звільнення капітанів морських портів.

Підпунктом 22 п. 11 Положення визначено, що Голова Морської адміністрації має у підпорядкуванні капітанів морських портів.

Отже, колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що вносячи зміни до Положення про капітана морського порту та службу капітана морського порту, відповідач діяв у межах своїх повноважень та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.09.2017 №1095.

В той же час, Окружним адміністративним судом міста Києва вірно враховано, що норми ст.ст. 74, 75 КТМ України та ст.ст. 14, 15 Закону України "Про морські порти України" не визначають обов`язкову приналежність капітана морського порту і служби капітана морського порту до адміністрації морських портів України, що спростовує твердження позивача про невідповідність п. 33 Змін правовим актам вищою юридичної сили.

Таким чином, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Професійної спілки робітників морського транспорту Морського порту Чорноморськ залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 13.11.2019 року.