Справа № 160/7330/19
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2019 року Справа № 160/7330/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
01.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в нарахуванні ОСОБА_1 та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 року по день початку фактичної та регулярної виплати донарахованої частини пенсії, тобто по 04.05.2018року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити розрахунок, нарахувати та виплатити однією сумою ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати йому пенсії за період з 01.01.2016 року по день початку фактичної та регулярної виплати донарахованої частини пенсії, тобто по 04.05.2018року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у встановлений судом строк, з моменту набрання рішенням законної сили, подати звіт про виконання цього рішення, з наданням відповідних розрахунків перерахунку та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії позивачу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, з урахуванням постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, відповідача зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», Постанов Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», починаючи з 01.01.2016 року. Проте, на виконання рішення судів відповідачем було проведено лише перерахунок пенсії, але виплата так і не відбулась, а тому позивач вважає, що має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати йому пенсії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 20.08.2019 року отримано копію ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження в даній адміністративній справі та копію позову разом із копіями доданих до нього документів.
03.09.2019 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив щодо заявлених позовних вимог, в якому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування посилався на те, що на виконання рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області позивачу був здійснений перерахунок пенсії з 01.01.2016 року та проведено йому виплату за період з 01.01.2018 року по 30.04.2018 року в сумі 16 860 грн. 08 коп. у квітні 2018 року. Зауважує, що інша частина коштів за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року буде виплачена позивачу після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету. Вважаючи, що для застосування положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» не дотримано передумову у вигляді порушення строків виплати нарахованих доходів за рішенням суду, відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.02.2018 року визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23.12.2015року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18.11.2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09 березня 2006 року № 268». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23.12.2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» і № 947 від 18.11.2015 року «Про внесення змін до Постанови Кабінету міністрів України від 09 березня 2006 року № 268», починаючи з 14.03.2017 року з урахуванням раніше виплачених платежів. У задоволенні іншої частини позову позивачу було відмовлено.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2018 року рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.02.2018 року змінено і зазначена правильна дата, з якої Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу, а саме 01.01.2016 року. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Судом встановлено, що на виконання рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з урахуванням постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, позивачем був пред`явлений до примусового виконання виконавчий лист до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області (виконавче провадження № 56707357 від 06.07.2018 року).
Своїм листом від 12.07.2018р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило, що рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в частині доплати за період з 01.01.2018 року по 30.04.2018 року в розмірі 16 860 грн. 08 коп. виконано та позивачу виплачені кошти у квітні 2018 року. Доплата за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року в розмірі 101 160 грн. 48 коп. буде виплачена позивачу в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103. Покладене судом зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії, виконані відповідачем в порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень, покладених на управління Фонду.
04.10.2018 року позивачем на адресу відповідача був направлений інформаційний запит щодо добровільного здійснення розрахунку та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії на підставі судових рішень з 01.01.2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії та виплату позивачу провести однією сумою.
В своєму листі від 23.10.2018 року позивачу повідомлено про проведення перерахунку пенсії на підставі довідки, яка видана ліквідаційною комісією ГУМВС України в Дніпропетровській області, про доплату за період з 01.01.2018 року по 30.04.2018 року. Зазначено, що проведення доплати за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року буде проведено позивачу за нормами Постанови № 103. Також відповідач вважав, що покладені судом зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії були виконані ним.
24.04.2019 року позивачем вдруге був надісланий інформаційний запит щодо розрахунку компенсації втрати частини доходів за порушення строків виплати пенсії.
Листом від 15.05.2019 року позивачу повідомлено про відсутність підстав для виплати компенсації.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV, яка регламентує виплату пенсій за минулий час, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року №2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року.
Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Аналогічне положення міститься і в пп.2,3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 року.
Отже, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).
Основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV, ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 18.11.2014 року (справа №21-518а14), а також Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 року (справа №336/4675/17), від 03.05.2018 року (справа №703/5652-15а).
Частинами першою, другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, суд дійшов висновку, що дії відповідача, які полягають у відмові в нарахуванні та виплаті позивачу компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії, не відповідають ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є протиправними, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі, як наслідок, суд вважає за можливе зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити розрахунок, нарахувати та виплатити однією сумою ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати йому пенсії за період з 01.01.2016 року по 04.05.2018 року.
При цьому, судом критично оцінюються посилання відповідача на відсутність в діях Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вини, оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідач тривалий час ухиляється від добровільного нарахування та виплати позивачу компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строку виплати частини пенсії, посилаючись на відсутність коштів на ці виплати.
Суд зауважує, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення Європейського суду у справі «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року).
Що стосується вимог позивача про встановлення судового контролю, то в цій частині слід відмовити, оскільки відповідно до частини 1 статті 382 КАС України це є правом, а не обов`язком суду, і позивачем не обґрунтовано необхідність застосування заходів судового контролю, а у суду відсутні підстави вважати, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення після набрання ним законної сили.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір» та не сплачував його при поданні адміністративного позову, то судовий збір не підлягає компенсації на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в нарахуванні ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 року по 04.05.2018 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити розрахунок, нарахувати та виплатити однією сумою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати йому пенсії за період з 01.01.2016 року по 04.05.2018 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник