Справа № 826/10966/18
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 листопада 2019 року № 826/10966/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап»

до Державної авіаційної служби України

про визнання протиправними та скасування постанов

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Державної авіаційної служби України (далі - відповідач, Державіаслужба) про визнання протиправними та скасування постанов серії АА №002688 та серії АА №002687 від 02 липня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що доводи відповідача про неповідомлення Товариством з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» щодо причин затримки виконання рейсів KUP 8312 (Шарм-ель-Шейх - Харків) та KUP 8311 (Харків - Шарм-ель-Шейх) не відповідає дійсності, отже відсутні підстави для накладення штрафу оскаржуваними постановами серії АА №002688 та серії АА №002687 від 02 липня 2018 року, оскільки позивач повідомляв «Євроконтроль», до складу якого входить Україна, щодо виникнення затримки у розкладі авіарейсів, що підтверджується виписками з електронних повідомлень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2018 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач у відзиві на позов вказує, що законодавством чітко встановлено обов`язок суб`єктів авіаційної діяльності щодо повідомлення Державіаслужби про причини затримки (відміни) рейсу та обслуговування, яке було надано пасажирам під час такої затримки або відміни рейсу.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючою суддею у адміністративній справі №826/10966/18 визначено суддю Окружного адміністративного суду міста Києва Кузьменко А.І.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2019 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного пзовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

21 червня 2018 року Державіаслужбою по відношенню до Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» складено протоколи №002833 серії АА та №002831 серії АА про правопорушення у галузі цивільної авіації, а саме: порушення пункту 5 глави XV Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 30 листопада 2012 року №735 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції 28 грудня 2012 року за №2219/22531, до Державіаслужби не надходила інформація про затримку рейсів KUP 8312 (Шарм-ель-Шейх - Харків) та KUP 8311 (Харків - Шарм-ель-Шейх).

02 липня 2018 року Державіаслужбою складено постанови №002688 серії АА та №002687 серії АА про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації - за не повідомлення Державіаслужби щодо причин затримки вказаних вище рейсів та обслуговування, яке було надане пасажирам під час такої затримки, що є порушення пункту 5 розділу XV Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу.

У відповідності до абзацу 8 пункту 1 частини 1 статті 127 Повітряного кодексу України на Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» накладено штраф в розмірі 85 000 грн (постанова №002687 серії АА) та 102 000 грн (постанова №002688 серії АА).

Незгода позивача зі вказаним постанова про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації зумовила звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 1 статті 101 Повітряного кодексу України Державіаслужба в межах своїх повноважень здійснює контроль за дотриманням авіаперевізниками та іншими суб`єктами авіаційної діяльності правил повітряних перевезень пасажирів, багажу, вантажу і пошти та за їх відповідністю вимогам і правилам, установленим міжнародними договорами України та авіаційними правилами України, зокрема в частині дотримання прав пасажирів, вантажовідправників, які користуються послугами з повітряних перевезень, та вимог щодо розгляду звернень пасажирів, вантажовідправників.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2014 року №520 (далі - Положення №520), Державна авіаційна служба (Державіаслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури, який реалізує державну політику у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України та є уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

Згідно з пунктом 6 Положення №520 Державіаслужба має право накладати штрафи за умов, визначених Повітряним кодексом України.

Відповідно до пункту 2.5 Поряду накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 26 грудня 2011 року № 637(далі - Порядок №637), за кожним виявленим фактом правопорушення у галузі цивільної авіації складається протокол.

Пунктами 3.1 - 3.6 Порядку №637 встановлено, що Державіаслужба України розглядає справи про правопорушення у галузі цивільної авіації, за результатами розгляду виноситься постанова про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації (додаток 2) або постанова про закриття провадження у справі про правопорушення у галузі цивільної авіації (додаток 3).

Від імені Державіаслужби України розглядати справи про правопорушення і накладати стягнення мають право Голова Державіаслужби України, його заступники, державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи Державіаслужби України.

Штраф за невиконання (неналежне виконання) суб`єктом вимог законодавства, що регулює діяльність у галузі цивільної авіації, накладається у розмірах, визначених в статті 127 Повітряного кодексу України.

Державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи Державіаслужби України мають право накладати стягнення у розмірі до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Штраф може бути накладено на юридичну особу - суб`єкта авіаційної діяльності протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.

У разі вчинення юридичною особою - суб`єктом авіаційної діяльності двох або більше правопорушень штрафи накладаються за кожне вчинене правопорушення окремо.

Згідно з пунктами 5.4, 5.6, 5.7 Порядку №637, за результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення у галузі цивільної авіації Голова Державіаслужби України або його заступники (за напрямом діяльності) протягом 15 днів з дня отримання Державіаслужбою України протоколу про правопорушення у галузі цивільної авіації виносить постанову про накладення штрафу на суб`єкта або про закриття провадження у справі згідно з додатками 2, 3 до цього Порядку.

При визначенні розміру штрафу враховується характер вчиненого правопорушення, ступінь вини порушника, наслідки вчиненого правопорушення.

Постанова складається у двох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку керівнику або уповноваженому представнику Суб`єкта чи надсилається рекомендованим листом поштою, про що робиться запис у справі. Другий примірник постанови залишається у справі.

Відповідно до абзацу 8 пункту 1 частини 1 статті 127 Повітряного кодексу України за правопорушення в галузі цивільної авіації до юридичних осіб - суб`єктів авіаційної діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу ід п`яти до восьми тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі: ненадання до уповноваженого органу з питань цивільної авіації інформації, обов`язкове подання якої встановлюється законодавством або авіаційними правилами України, надання недостовірної інформації або надання інформації з порушенням встановлених строків.

Як зазначено вище, на підставі протоколів Державіаслужби від 21 червня 2018 року №002833 серії АА та №002831 серії АА про правопорушення у галузі цивільної авіації, а саме за порушення пункту 5 глави XV Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 30 листопада 2012 року №735 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 28 грудня 2012 року за №2219/22531, виконуючим обов`язки Голови Державіаслужби прийнято оскаржувані постанови від 02 липня 2018 року №002688 серії АА та №002687 серії АА про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації.

Щодо доводів відповідача про порушення позивачем пункту 5 розділу XV Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 30 листопада 2012 року №735, зареєстрованих у Міністерстві юстиції 28 грудня 2012 року за №2219/22531 (чинних на момент прийняття оскаржуваних постанов), суд зазначає наступне.

Так, відповідно до пункту 5 розділу XV Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 30 листопада 2012 року №735, зареєстрованих у Міністерстві юстиції 28 грудня 2012 року за №2219/22531, у разі затримки понад розумні строки або відміни рейсу перевізник не пізніше ніж через 12 годин після відправлення затриманого рейсу або прийняття рішення про скасування рейсу має повідомити уповноважений орган з питань цивільної авіації щодо причин затримки (відміни) рейсу та обслуговування, яке було надане пасажирам під час такої затримки або відміни рейсу.

Так, обґрунтовуючи позов позивач не заперечує факт затримки рейсів KUP 8312 (Шарм-ель-Шейх - Харків) та KUP 8311 (Харків - Шарм-ель-Шейх) та не повідомлення про таку затримку Державіаслужбу, проте вказує, що про затримку рейсів повідомляв «Євроконтроль», до складу якого входить Україна.

Законом України «Про приєднання України до Міжнародної конвенції щодо співробітництва у галузі безпеки аеронавігації «Євроконтроль» від 26 листопада 2003 року № 1339-IV Україна приєдналась до Міжнародної конвенції щодо співробітництва у галузі безпеки аеронавігації «Євроконтроль», вчиненої в м. Брюсселі 13 грудня 1960 року (далі - Конвенція).

Відповідно до статті 2 Конвенції засновано «Європейську організацію з безпеки аеронавігації (ЄВРОКОНТРОЛЬ)», далі - «Організація», яка здійснює свою діяльність у співробітництві з національними цивільними та військовими відомствами та організаціями-користувачами.

Суд зауважує, що Правилами повітряних перевезень пасажирів і багажу, затвердженими наказом Міністерства інфраструктури України від 30 листопада 2012 року №735, зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 28 грудня 2012 року за №2219/22531, встановлено обов`язок про затримку рейсу саме уповноважений орган з питань цивільної авіації, яким в даному випадку є Державіаслужба.

Отже, повідомлення «Євроконтроль» про затримку рейсів не нівелює обов`язок позивача, визначений Правилами повітряних перевезень пасажирів і багажу, затвердженими наказом Міністерства інфраструктури України від 30 листопада 2012 року №735, зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 28 грудня 2012 року за №2219/22531, повідомляти Державіаслужбу про причини затримки рейсів.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваних постанов з урахуванням норм, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову відповідно до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати позивачу відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко