Справа № 583/4673/19
Суддя: Сидоренко Р. В.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/4673/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Сидоренка Р.В.,

за участю секретаря Якубович В.В.,

розглянувши без виклику сторін в порядку спрощеного провадження, у залі суду №5в м. Охтирці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції батальйону №1 роти №3 Управління патрульної поліції в Сумській області Левченка Владислава Олексійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить: скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності по ч. 1, ст. 126 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що 17.10.2019 року в районі с. Климентове, Охтирського р-ну, Сумської області, його зупинили працівники поліції. Зупинка була мотивована тим, що він керував автомобілем не мав при собі і не надав на вимогу поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В подальшому відносно нього була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення із порушенням вимог закону без роз`яснення йому прав та надання можливості заявити клопотання, не залучались свідки.

Процесуальні дії у справі та позиція сторін.

Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 листопада 2019 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача.

Копія ухвали про відкриття провадження від 05 листопада 2019 року з копією позову та доданих матеріалів була отримана відповідачем клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін відповідач не надав.

У наданому відзиві відповідач зазначив, що під час винесення оскаржуваного рішення він діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом та з огляду на встановлений факт скоєння позивачем ПДР, обґрунтовано виніс постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності. При цьому, скаржник вказує, що після зупинки ТЗ позивачу було повідомлено причину зупинки, а саме те, що в базі МТСБУ відсутня інформація про наявність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних ТЗ, та роз`яснено позивачу його права, передбачені ст. 268 КпАП України, порядок та строки оскарження постанови.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 17 жовтня 2019 року інспектора поліції батальйону №1 роти №3 Управління патрульної поліції в Сумській області Левченка Владислава Олексійовича винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №601724, згідно з якою ОСОБА_1 17.10.2019 о 12:53 в Климентове Охтирського р-ну, Сумської обл. по вул. Дачній, поблизу буд. №2, водій керував транспортним засобом Шевроле Авео д.н.з. НОМЕР_1 згідно ч. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» не мав при собі та не пред`явив страхового полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив вимоги п.2.1 (ґ) ПДР України.

Відповідно до вказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позову з огляду на таке.

У відповідності до п.2.1 «ґ» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 р. (із змінами та доповненнями) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно із п. 2.4 «а» Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

Згідно зі статтею 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже вказані норми права вказують як на право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової так і на обов`язок водія зупинитися на вимогу поліцейського та пред`явити до перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР.

У свою чергу, Законом України «Про Національну поліцію» визначено вичерпний перелік підстав за наявності яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

Так частиною 1 статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Таким чином, вимога поліцейського водію пред`явити до перевірки, передбачені в п. 2.1 ПДР документи, може бути правомірною лише за умови дотримання поліцейським вимог Закону щодо визначеного переліку підстав для зупинки транспортного засобу.

У спірному випадку відповідач, обґрунтовуючи правомірність підстав для зупинки транспортного засобу позивача, посилається на положення п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

При цьому відповідач зазначає те, що підставою для зупинки транспортного засобу позивача стало виявлення відсутності полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за допомогою перевірки в системі Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ).

З цих підстав відповідач вказує на те, що у спірному випадку існувала інформація, що свідчить про причетність водія до вчинення адміністративного правопорушення, що у свою чергу, є підставою для зупинки транспортного засобу на підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

З такими аргументами відповідача суд апеляційної інстанції не погоджується з наступних підстав.

Так положення п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» надають право поліцейському зупинити транспортний засіб у випадку наявності інформації, яка, зокрема, свідчить про причетність водія до вчинення адміністративного правопорушення.

Отже вказана підстава для зупинки транспортного засобу передбачає те, що по-перше: мало місце адміністративне правопорушення (як реальний факт, а не можливо вчинене), по-друге: у поліцейського наявна інформація про причетність водія до вчинення такого адміністративного правопорушення.

У спірному випадку не можливо стверджувати про наявність підстав для зупинення відповідачем транспортного засобу, оскільки сам факт відсутності в інформаційних базах інформації про наявність у позивача страхового поліса, не може свідчити про встановлений факт скоєння адміністративного правопорушення і відповідно причетності позивача до вчинення вказаного правопорушення.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про те, що транспортний засіб під керуванням позивача був зупинений без достатніх правових підстав, у зв`язку з чим вимогу поліцейського водію пред`явити документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР, неможливо визнати правомірною.

У свою чергу, відсутність у відповідача права вимоги пред`явити документи не породжувало у позивача обов`язок надати такі документи.

Таким чином, ненадання позивачем у спірному випадку до перевірки страхового полісу не може бути кваліфіковано, як вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 126 КпАП України.

З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, суд вважає протиправним притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 126 КпАП України, у зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху, та наявність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 19, 72-90, 139, 229, 241-246, 286, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора поліції батальйону №1 роти №3 Управління патрульної поліції в Сумській області Левченка Владислава Олексійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №601724 від 17.10.2019 р., винесену інспектором поліції батальйону №1 роти №3 Управління патрульної поліції в Сумській області Левченком Владиславом Олексійовичем відносно ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КпАП України, якою накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана протягом десяти днів із дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду Р.В.Сидоренко