Справа № 489/3731/19
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 489/3731/19
Головуючий в 1 інстанції: Коваленко І.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 11 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Хробатенка Владислава Геннадійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Хробатенка Владислава Геннадійовича (далі інспектор УПП), в якому просила скасувати постанову серії ЕАВ №1267818 від 27.06.2019 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки правил дорожнього руху вона не порушувала, а отже вимоги інспектора УПП про зупинення транспортного засобу та пред`явлення документів є неправомірними.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 11 жовтня 2019 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт непред`явлення водієм транспортного засобу страхового полісу, а отже в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.

Одночасно суд першої інстанції зауважив, що законність зупинки транспортного засобу не є предметом розгляду у даній справі, а відтак не потребує додаткового доказування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалене у справі рішення та постановити нове про задоволення позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, зазначила, що суд першої інстанції при прийнятті рішення у справі не врахував ненадання відповідачем в установлений судом термін заперечення на позов, що свідчить про його визнання. З приводу наявного в матеріалах справи відзиву зазначила, що останній підписаний представником Департаменту патрульної поліції, який взагалі не є стороною у справі. Вважає, що перевірка страхового полісу не є окремою підставою для зупинки транспортного засобу, а отже вимоги інспектора УПП про пред`явлення документів, в тому числі страхового полісу, є неправомірною. У підтвердження наведеної правової позиції посилається на рішення суддів апеляційної та касаційної інстанцій.

У відзиві на апеляційну скаргу інспектор УПП зазначив, що наявна в матеріалах справи довіреність надає представнику відповідача представляти інтереси довірителя і його структурних підрозділів, в тому числі і інтереси посадових осіб. Вважає, що право органів поліції перевіряти наявність зазначених у п. 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`являти такі документи, на підтвердження вказаної правової позиції посилається на постанову Верховного Суду від 25.09.2019р. у справі №127/19283/17. Наполягає, що постанову у справі про адміністративне правопорушення прийнято законно, підстави для її скасування відсутні.

У зв`язку з неприбуттям жодного з учасників справи у судове засідання належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання, справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами, відповідно до пп. 2 ч.1 ст. 311 КАС України.

Фактичні обставини справи.

Постановою інспектора патрульної поліції УПП в Одеській області ДПП Хробатенка В.Г. серії ЕАВ №1267818 від 27.06.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн. (а.с.4).

Підставою для прийняття оскаржуваної постанови стало те, що 26.06.2019 року о 23 год. 13 хв. позивач, як водій транспортного засобу марки Toyota Rav 4, д/н НОМЕР_1 , не пред`явила на вимогу інспектора УПП страховий поліс, внаслідок чого порушила пп. «а» п. 2.4 ПДР України.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для зупинки вказаного транспортного засобу стало порушення його водієм п. 9.2 ПДР України (рух із ввімкненим покажчиком повороту без здійснення зміни напрямку).

Позивач наполягає, що не порушувала ПДР України, а тому інспектор УПП не мав правових підстав вимагати у неї відповідні документи, в тому числі страховий поліс,а відтак в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, визначений ч.1 ст.126 КУпАП.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляції з наступних підстав.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 зазначеного Закону встановлено основні права та обов`язки водія транспортного засобу, якими, зокрема, вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР України) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.1 ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів

Згідно п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Статтею 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП визначено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, пунктом 2 ч.1 ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015р. №580-VIII вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Перелік підстав для зупинки транспортного засобу наведений у ст. 35 Закону №580-VIII. Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, п.п.1,3 ч.1 зазначеної статті визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху або якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення тощо.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Водночас, відповідно до п.21.2 ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Аналіз наведених вище положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав) та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів, в тому числі страхового полісу є неправомірними.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 15.03.2019 року по справі №686/11314/17 та від 22.10. 2019 року по справі №161/7068/16-а.

Як вбачається з наданих УПП пояснень, підставою для зупинки транспортного засобу марки Toyota Rav 4, д/н НОМЕР_1 стало порушення його водієм п. 9.2 ПДР України (правил користування попереджувальними сигналами), відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП, однак, як встановлено колегією суддів, відносно позивача не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, зокрема порушення п. 9.2 ПДР України, яке пред`являлось позивачу перед прийняттям оскаржуваної постанови.

Ознайомившись із наданим УПП відеоматеріалами, колегія суддів встановила, що останні фіксують лише процес розгляду інспектором УПП справи про адміністративне правопорушення з приводу не пред`явлення водієм транспортного засобу страхового полісу, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 126 КУпАП, однак докази порушення позивачем правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами досліджене відео не містить.

Враховуючи, що інспектор УПП належним чином не зафіксував та не довів належними і допустимими доказами факту порушення позивачем п. 9.2 ПДР України (правил користування зовнішніми освітлювальними приладами), а законні підстави для здійснення контролю за наявністю договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу у інспектора були відсутні, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги посадової особи УПП про зупинення транспортного засобу та пред`явлення документів є незаконними, а отже в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст.126 КУпАП.

Водночас, судова колегія не вбачає можливим застосувати наведену відповідачем правову позицію Верховного Суду у постанові від 25.09.2019р. по справі №127/19283/17, з наступних підстав.

Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи №755/10947/17 зазначила, що незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати.

Згідно останньої правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 22 жовтня 2019 року по справі №161/7068/16-а, поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Також колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що законність зупинки транспортного засобу не є предметом розгляду у даній справі та не потребує додаткового доказування, оскільки зміст позовної заяви та апеляційної скарги свідчать, що позиція водія транспортного засобу ґрунтується в тому числі на незаконності вимог інспектора УПП про зупинку транспортного засобу та пред`явлення документів, а відтак суд зобов`язаний був надати вказаним доводам належну правову оцінку.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На думку суду апеляційної інстанції, оскільки інспектор патрульної поліції не зафіксував в установленому законом порядку порушення водієм транспортного засобу п. 9.2 ПДР України (правил користування зовнішніми освітлювальними приладами), його вимога про зупинку транспортного засобу та пред`явлення документів є не доведеною, так само як не доведено й підстави для здійснення контролю за наявністю договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що за відсутності належних доказів з боку суб`єкта владних повноважень щодо вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, за яке останню притягнуто до адміністративної відповідальності та піддано штрафу, визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення є неможливим.

Натомість, надані позивачем пояснення та страховий поліс №АМ/6424835 від 23.06.2019 року свідчать про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги відсутність події адміністративного правопорушення, постанова серії ЕАВ №1267818 від 27.06.2019 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Суд апеляційної інстанції не вирішує питання про розподілу судових витрат, оскільки учасники справи звільнені від сплати судового збору по даній категорії справ, на підставі частини 3 статті 288 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 11 жовтня 2019 року - скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Хробатенка Владислава Геннадійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАВ №1267818 від 27.06.2019 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Доповідач - суддя І.П. Косцова

суддя Ю.В. Осіпов

суддя В.О. Скрипченко

Повне судове рішення складено 13.11.2019 року.