Справа № 587/2365/15-а
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

13 листопада 2019 року

Київ

справа №587/2365/15-а

адміністративне провадження №К/9901/1810/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н. А.,

суддів - Бевзенка В. М.,

Шевцової Н. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Сумської міської ради

на постанову Сумського районного суду Сумської області від 18 листопада 2015 року (головуючий суддя - Степаненко О.А.)

та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2016 року (головуючий суддя - А. П. Бенедик, судді - В. А. Калиновський, Ю. М. Філатов)

у справі № 587/2365/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Сумського міського голови Лисенка Олександра Миколайовича, Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, Сумської міської ради,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОПАЗ"

про визнання протиправним і скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ.

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського районного суду Сумської області з адміністративним позовом до Сумського міського голови Лисенка Олександра Миколайовича (далі - відповідач 1, Лисенко О.М. ), Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради (далі - відповідач 2, Департамент), Сумської міської ради (далі - відповідач 3, скаржник), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОПАЗ" (далі - третя особа, ТзОВ «ТОПАЗ») в якому просив:

визнати протиправним та скасувати розпорядження Сумського міського голови від 25.08.2015 року № 326 - к «Про звільнення ОСОБА_1 »;

поновити позивача на роботі на посаді директора Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради з дати звільнення і в цій частині звернути судове рішення до негайного виконання;

стягнути з Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради на користь позивача заробітну плату за весь час вимушеного прогулу, починаючи з дати звільнення (25.08.2015 року) по дату фактичного поновлення на роботі на посаді директора Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради з розрахунку 174,64 грн. середньоденної заробітної плати і в цій частині звернути судове рішення до негайного виконання в розмірі виплати за один місяць;

встановити судовий контроль за виконанням судового рішення у даній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що згідно оспорюваного розпорядження його звільнено з роботи на підставі п.1 ч. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) за одноразове грубе порушення трудових обов`язків, а саме надання містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок по АДРЕСА_1 для будівництва багатоквартирного житлового будинку з порушенням положень про Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 20.01.2014 року №3013-МР. На думку міського голови, директор департаменту не має право готувати, підписувати та видавати вказані зміни до містобудівних умов та обмежень, як і департамент не може виступати замовником зазначеного будівництва, оскільки ніби - то департамент не є правонаступником управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, якому свого часу вказана ділянка була надана в постійне користування. Оскільки Сумський міський голова вважав, що позивач вийшов за межі наданих йому повноважень, допустив одноразове грубе порушення трудових обов`язків, ним було прийняте розпорядження. Разом з тим, оскільки жодних порушень вимог діючого законодавства позивачем порушено не було, вважає що звільнення його з роботи є незаконним, а оскаржуване розпорядження протиправним.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Постановою Сумського районного суду Сумської області від 18 листопада 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумського міського голови Лисенка Олександра Миколайовича, Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, Сумської міської ради, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОПАЗ" про визнання протиправним і скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - задоволено.

- визнано протиправним та скасовано розпорядження Сумського міського голови від 25 серпня 2015 року № 326-к «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді директора департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради з 25 серпня 2015 року;

- стягнуто з департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради (м. Суми, вул. Горького, 21) на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) заробітну плату за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 25 серпня 2015 року по дату фактичного поновлення на роботі на посаді директора департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради.

- встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення у даній справі, у відповідності з яким:

- зобов`язано Сумського міського голову Лисенко Олександра Миколайовича подати до суду у 3-денний строк з дати отримання даного судового рішення звіт про виконання цього судового рішення в частині поновлення позивача - ОСОБА_1 на роботі на посаді директора департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради з 25 серпня 2015 року;

- зобов`язано департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради подати у 3-денний строк з дати отримання даного судового рішення звіт про виконання цього судового рішення в частині виплати позивачеві заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць;

- зобов`язано департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради подати в 3-денний строк з дати набрання цим рішенням законної сили звіт про виконання цього судового рішення в частині виплати позивачеві заробітної плати за весь час вимушеного прогулу з 25 серпня 2015 року і по дату його фактичного поновлення на роботі на посаді директора департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради.

- постанову в частині поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі виплат за один місяць стягнуто до негайного виконання.

Задовольняючи вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, працюючи директором департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Положення про департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, мав повноваження на надання змін та обмежень від 27.02.2015 року на бланку №25/08.01 -15 до містобудівних умов забудови земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 . Крім того, суд зазначив, що Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради є правонаступником управління архітектури та містобудування Сумської міської ради та управління земельних ресурсів Сумської міської ради, через те, що вказане управління спочатку було реорганізоване, а потім перейменоване з відповідним правонаступництвом, що спростовує висновки начальника правового управління про відсутність вказаного правонаступництва, які були викладені у службовій записці від 22.07.2015 року №584/09 - 15.07 та лягли в основу оскаржуваного наказу про звільнення.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2016 року апеляційну скаргу Сумської міської ради задоволено частково.

Постанову Сумського районного суду Сумської області від 18.11.2015 р. по справі №587/2365/15-а скасовано в частині стягнення з Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради (м. Суми, вул. Горького, 21) на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) заробітної плати за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 25 серпня 2015 року по дату фактичного поновлення на роботі на посаді директора департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради.

Прийнято в цій частині нову постанову, якою стягнуто з Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради (м. Суми, вул. Горького, 21, 40004, код СДРПОУ 02499021) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 ) середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 25 серпня 2015 року по 25 січня 2016 року включно в розмірі 21192 (двадцять одна тисяча сто дев`яносто дві) грн. 42 коп.

В іншій частині постанову Сумського районного суду Сумської області від 18.11.2015 р. по справі №587/2365/15-а залишено без змін.

Скасовуючи частково постанову суду першої інстанції та постановляючи нове рішення у скасованій частині, суд апеляційної інстанції підтримав висновки суду попередньої інстанції про неправомірність звільнення позивача та необхідність поновлення останнього на посаді. Однак, Харківський апеляційний адміністративний суд зазначив, що постановляючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції помилково не визначив суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню, що і зумовило скасування судом апеляційної інстанції рішення Сумського районного суду Сумської області у даній частині та ухвалення нового.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)

19 лютого 2016 року на адресу суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга Сумської міської ради на постанову Сумського районного суду Сумської області від 18 листопада 2015 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2016 року.

В касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Сумського районного суду Сумської області від 18 листопада 2015 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2016 року та постановити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування поданої касаційної скарги Сумська міська рада вказує на те, що суди першої та апеляційної інстанцій, при вирішенні даної справи, неправильно застосували норми п.3. ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 2.1. Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 07.07.2011 № 109 (далі - Порядок), ст. 19 Конституції України. Дійшовши висновку про правомірність дій позивача, суди посилалися на пп.3.2.19, 3.2. Положення про департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, яким передбачено, що завданням Департаменту є видача містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок. Однак, п. 2.8. Положення, яким визначено вичерпний перелік повноважень директора Департаменту, не містить жодної норми, яка б надавала право директору Департаменту затверджувати містобудівні умови і обмеження, що свідчить про перевищення повноважень позивачем. Крім того, скаржник вказує, що у відповідності до типової форми містобудівних умов та обмежень , наведеної у Порядку, право підпису даних умов належить виключно керівнику органу містобудування та архітектури , яким, за посадою, згідно Закону України «Про архітектурну діяльність» є головний архітектор відповідної адміністративно - територіальної одиниці. Позивач не є архітектором та не проходив конкурс на архітектора м. Суми. Тому, за ствердженням відповідача 3, правом видавати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки наділений саме керівник управління архітектури та містобудування, що входить до складу Департаменту, та який є головним архітектором міста Суми. Також, скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій, вирішуючи спір, надавали перевагу Положенню про Департамент, як локальному нормативно-правовому акту, а не Законам України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про архітектурну діяльність», Конституції України, які мають вищу юридичну силу. Крім того, суди помилково ототожнили повноваження Департаменту, як виконавчого органу Сумської міської ради та повноваження його директора, як посадової особи органу місцевого самоврядування. Скаржник зауважує, що ні ч. 1 ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування», яка надає визначення виконавчого органу місцевого самоврядування, ні жодна інша норма права не передбачають створення відповідного органу обов`язково у формі юридичної особи, що фактично спростовує висновок суду першої інстанції про неможливість Управління архітектури та містобудування видавати містобудівні умови та обмеження, з огляду на відсутність статусу юридичної особи у даного Управління. Щодо вимог про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, то скаржник вказав на безпідставність її стягнення судом апеляційної інстанції за період з 25.08.2015 по 25.01.2016, позаяк розпорядженням міського голови від 01.12.2015 позивача поновлено на займаній посаді та з 01.12.2015 йому вже нараховувалася заробітна плата.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 квітня 2016 року відкрито касаційне провадження за даною касаційною скаргою.

Позивачем заперечення чи відзиву на касаційну скаргу не подано, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Ухвалою Верховного Суду від 07 серпня 2019 року зазначену касаційну скаргу призначено до касаційного розгляду.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 працював на посаді директора департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, згідно розпорядження міського голови м. Суми від 06.02.2014 року № 57-к, що підтверджується записом в його трудовій книжці, а також копією розпорядження.

Розпорядженням Сумського міського голови Лисенка О.М. від 25.08.2015 року №326-к позивача звільнено з посади директора департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради 25.08.2015 згідно п. 1 ч.1 ст. 41 КЗпП України - за одноразове грубе порушення трудових обов`язків, а саме: надання змін та обмежень від 27.02.2015 року на бланку №25/08.01 -15 до містобудівних умов забудови земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , не маючи на те законних підстав та повноважень.

Підставою для прийняття оскаржуваного розпорядження слугувала службова записка начальника правового управління Сумської міської ради від 22.07.2015 року №584/09 - 15.07, згідно якої вказано, що 16.07.2015р. секретар Сумської міської ради Гончаренко Т.П. надала начальнику правового управління Сумської міської ради Чайченко О.В. для опрацювання Зміни на бланку №2852 від 27.02.2015р. № 25/08.01-15 до містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 25.09.2014р. за № 127/22.01-15; зміни викладені в пунктах 1.10., 2.1, 2.6., 2.9. забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 Б щодо будівництва багатоквартирного житлового комплексу. Замовником будівництва виступає Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради та ТОВ «Топаз». Вказані зміни, що видані директором департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради ОСОБА_1 , видані незаконно та неповноважною особою, оскільки Положенням про департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, що затверджене рішенням Сумської міської ради від 29.01.2014 р. №3013-МР, не передбачено повноваження департаменту виступати замовником будівництва багатоквартирного будинку. До того ж, рішенням Сумської міської ради від 15.07.2009 р. № 2847 земельна ділянка була надана в постійне користування Управлінню архітектури та містобудування Сумської міської ради, до якого Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради правовідносин щодо правонаступництва не має. Крім того, в записці начальник правового управління послався на те, що відповідно до п. 3 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури. Пунктом 1.1. Положення про департамент містобудування та земельних відносин міської ради, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 29.01.2014 №3013-МР, визначено, що департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради відноситься до виконавчих органів Сумської міської ради та є робочим органом, на який покладено виконання функцій щодо регулювання діяльності у сфері розміщення зовнішньої реклами у м.Суми, створюється Сумською міською радою, їй підзвітний та підконтрольний, і підпорядкований виконавчому комітету Сумської міської ради та міському голові міста Суми. За приписом п. 2.4 Положення спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури на території міста Суми є Управління архітектури та містобудування Департаменту. Враховуючи припис Закону за зміст норм Положення, виключно Управління архітектури та містобудування в особі його керівника має право видавати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки. ОСОБА_1 , як не уповноважена особа, не мав права підписувати та видавати зміни та обмеження до містобудівних умов забудови земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , тобто грубо порушив свої службові обов`язки.

Судами встановлено, що згідно рішення Сумської міської ради від 27.02.2013 року № 2176 - МР «Про затвердження структури виконавчих органів, загальної чисельності апарату та виконавчих органів Сумської міської ради у новій редакції», рішення Сумської міської ради від 27.03.2013 №2219-МР «Про внесення змін до рішення Сумської міської ради від 27.02.2013 №2176 - МР «Про затвердження структури виконавчих органів, загальної чисельності апарату та виконавчих органів Сумської міської ради у новій редакції» утворено управління містобудування та земельних відносин Сумської міської ради шляхом реорганізації управління земельних ресурсів Сумської міської ради шляхом приєднання його до управління архітектури та містобудування Сумської міської ради з перейменуванням останнього в управління містобудування та земельних відносин Сумської міської ради (пункт 3.3 Рішення Сумської міської ради від 27.03.2013 №2219-МР).

Згідно до п.6 рішення Сумської міської ради від 27.02.2013 № 2176 - МР «Про затвердження структури виконавчих органів, загальної чисельності апарату та виконавчих органів Сумської міської ради у новій редакції», встановлено, що в т.ч. вищевказаний утворений виконавчий орган міської ради є правонаступниками майна, всіх прав та обов`язків реорганізованих відповідних управлінь, відділів та інших структурних підрозділів ради.

Аналогічні положення щодо правонаступництва містяться в п. 1.3. Положення про управління містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 29.05.2013 № 2363 - МР.

В подальшому, згідно до п. 1 рішення Сумської міської ради від 04.12.2013 №2847 - МР «Про внесення змін до структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради» назва управління містобудування та земельних відносин Сумської міської ради змінена на Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, який є відповідачем у даній справі.

Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради здійснює свою діяльність, зокрема, на підставі Положення про департамент, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 29.01.2014 № 3013-МР, відповідно до п. 1.3 якого департамент є правонаступником управління містобудування та земельних відносин Сумської міської ради.

Згідно розпорядження Сумського голови № 504-к від 01.12.2015 ОСОБА_1 поновлено на посаді директора департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради з 25.08.2015 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.11.2015 ВП № 49458974.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)

Частина 3 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 N 3038-VI (далі - Закон N 3038-VI): Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі.

Пункт 2.1. Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 року № 109 (далі - Порядок № 109): Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом семи робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви разом із документами, передбаченими пунктом 2.2 цього розділу, у порядку, встановленому Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Частина 2 статті 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України): При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

Суд касаційної інстанції (далі - Суд) наголошує на тому, що відповідно до частини 1 статті 341 КАС України, Суд переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).

На законодавчому рівні відсутні положення, що визначають поняття одноразового грубого порушення трудових обов`язків.

У справах цієї категорії суд, вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

За таких обставин, одноразове грубе порушення трудових обов`язків має оціночний характер та підлягає застосуванню як підстава звільнення за наявності певних законодавчо визначених умов.

З матеріалів справи вбачається, що підставою видання оспорюваного розпорядження про звільнення є одноразове грубе порушення трудових обов`язків, а саме: надання змін до містобудівних умов та обмежень на бланку № 2852 від 27.02.2015 № 25/08.01-15 до містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , не маючи на те законних підстав та повноважень.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, про те, що позивач, будучи директором Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради не перевищував своїх повноважень, надаючи зміни до вказаних містобудівних умов та обмежень, з огляду на наступне.

Приписами частини 3 статті 29 Закону N 3038-VI, яким кореспондують положення пункту 2.1. Порядку № 109, визначено суб`єкта надання містобудівних умов та обмежень - відповідних спеціально уповноважених органів містобудування та архітектури.

Суд зазначає, що даним органом в м. Суми є Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради (далі - Департамент), оскільки, визначаючи останнього, згідно п.1.3. Положення про Департамент (далі - Положення), правонаступником управління містобудування та земельних відносин Сумської міської ради (далі - Управління), даний орган місцевого самоврядування визначив про перехід усіх, без винятку прав та обов`язків реорганізованого Управління до Департаменту, включаючи і виконання завдань щодо надання, відповідно до закону, містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок.

Відтак, Суд приходить до переконання, що позивач, діючи згідно п. 2.8.10, 2.8.1 Положення, без довіреності, представляючи Департамент у відносинах з органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, виконавчими органами Сумської міської ради, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та громадянами, а також здійснюючи керівництво діяльністю Департаменту, не перевищив повноважень щодо надання містобудівних умов та обмежень, реалізуючи завдання, що покладені на Департамент приписами пп. 3.2.19 Положення.

Стосовно доводів Сумської міської ради щодо порушення Закону України «Про архітектурну діяльність» в частині керівника органу містобудування та архітектури, яким, згідно приписів даного Закону має бути архітектор, Суд зауважує що саме Сумська міська рада, затверджуючи Положення про Департамент, не висловила жодних застережень у вигляді наділення виключно Управління, як структурного підрозділу Департаменту, повноваженнями щодо надання містобудівних умов та обмежень та вимог щодо професійного спрямування директора Департаменту.

Доводи скаржника про надання судами пріоритету локальним нормативно - правовим актам, а не законам України та Конституції України спростовуються самими ж рішеннями судів попередніх інстанцій, з яких вбачається всебічне застосування останніми усіх джерел права, визначених статтею 9 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів касаційної інстанції вважає зазначені в касаційній скарзі доводи Сумської міської ради в частині правомірності винесення розпорядження про звільнення ОСОБА_1 та відсутності підстав для поновлення останнього на займаній посаді безпідставними та правомірно спростованими судами попередніх інстанцій, а висновки судів у вказаній частині - правильними, обґрунтованими, та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, з огляду на що і підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень в частині визнання протиправним і скасування розпорядження про звільнення позивача, а також поновлення останнього на посаді директора Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради відсутні.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення першої та (або) апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Щодо доводів скаржника про невірний обрахунок судом апеляційної інстанції періоду вимушеного прогулу, Суд зазначає наступне.

Суд зауважує, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 09.12.2015 у справі № 6-2123цс15, вимушеним прогулом є час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

Таким чином, в даних спірних правовідносинах, моментом завершення періоду вимушеного прогулу є день ухвалення судом першої інстанції, що залишене без змін рішенням суду апеляційної інстанції, рішення про визнання протиправним та скасування розпорядження Сумського міського голови від 25 серпня 2015 року № 326-к «Про звільнення ОСОБА_1 » та про поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, оскільки розпорядження про звільнення позивача із займаної посади, з дати скасування його судом, є нечинним та таким, яке не тягне за собою жодних правових наслідків, а судове рішення в частині поновлення підлягає негайному виконанню.

Відтак, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення середнього заробітку, дійшов помилкового обрахунку періоду вимушеного прогулу з 25.08.2015 по 25.01.2016 - дату ухвалення рішення суду апеляційної інстанції про стягнення середнього заробітку, а не з 25.08.2015 (дійсну дату поновлення) по дату фактичного поновлення позивача на посаду, якою є дата ухвалення рішення суду першої інстанції, що призвело до помилкового скасування рішення першої інстанції у вказаній частині.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія розпорядження Сумського голови № 504-к від 01.12.2015 ОСОБА_1 поновлено на посаді директора департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради з 25.08.2015 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.11.2015 ВП № 49458974, що підтверджує фактичне поновлення позивача на посаді, з якої він був звільнений.

Враховуючи викладене, Суд вбачає підстави для скасування рішення суду апеляційної інстанції в частині стягнення середнього заробітку та залишення в силі рішення суду першої інстанції у вказаній частині.

Решта позовних вимог не оспорюється відповідачем 3, а відтак не є предметом касаційного перегляду.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частин.

Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Суд також зазначає, що згідно листа Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 18.10.2019 № 23575/03.1-42/3, позивач по справі ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується актовим записом про смерть № 1082 від 07.08.2018.

У відповідності до частини 1 статті 354 КАС України , суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 238 КАС України, <…> суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи <…>.

Водночас, частиною 2 статті 354 КАС України визначено, що якщо суд першої або апеляційної інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи чи припинення юридичної особи - сторони в спірних правовідносинах, що не допускають правонаступництва, після ухвалення рішення не може бути підставою для застосування положення частини першої цієї статті.

Враховуючи те, що судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення щодо підставності поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку то Суд касаційної інстанції, у відповідності до ч. 2 ст. 354 КАС України, вважає за необхідне залишити постанову суду першої інстанції без змін, скасувавши частково рішення суду апеляційної інстанції в частині скасування законного рішення суду першої інстанції в частині середнього заробітку.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 352, 354, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Сумської міської ради - задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2016 року в частині скасування постанови Сумського районного суду Сумської області від 18 листопада 2015 року скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції у вказаній частині.

В решті - постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2016 року та постанову Сумського районного суду Сумської області від 18 листопада 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не оскаржується.

Головуючий суддя Н.А. Данилевич

Судді В. М. Бевзенко

Н. В. Шевцова