Справа № 320/3848/19
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2019 року справа № 320/3848/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІБУД-ГАРАНТ" до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "СІТІБУД-ГАРАНТ" з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області , в якому просить суд:

- скасувати Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1165085/40588975 від 16.05.2019 року, № 1165084/40588975 від 16.05.2019 року та № 1165083/40588975 від 16.05.2019 року;

- зобов`язати Державну фіскальну службу зареєструвати податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІБУД-ГАРАНТ» № 19 від 20.07.2018 року, № 4 від 08.08.2018 року та №15 від 14.08.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Оґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що відмовляючи у реєстрації податкових накладних, контролюючий орган в оспорюваних рішеннях не зазначив конкретних обставин, які б виключали можливість їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Позивач стверджує, що складені ним податкові накладні не відповідають визначеним у законі критеріям оцінки ризиків, у зв`язку з чим підстави для зупинення їх реєстрації були відсутні. Одночасно з цим, позивач звертає увагу суду, що отримавши повідомлення про зупинення реєстрації спірних податкових накладних, контролюючому органу було направлено вичерпні пояснення та документи, що підтверджують реальність фінансово-господарських операцій, за наслідками якої було складено на направлено для реєстрації ПН.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.07.2019 відкрито загальне позовне провадження в даній адміністративній справі.

Відповідач надав до суду письмовий відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, у зв`язку з тим, що комісією ДФС України прийнято оскаржувані рішення відповідно до норм чинного законодавства, а документи, які надані позивачем на підтвердження реальності проведення господарських відносин з контрагентом, не є достатніми для прийняття комісією ДФС України рішень про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування.

Протокольною ухвалою суду від 31.10.2019 вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

10.05.2018 року між ТОВ «СІТІБУД-ГАРАНТ» (Підрядник) та ТОВ «АНДРУШІВСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» (Замовник) укладено Договір підряду № 10/05 (надалі - Договір).

Відповідно до умов Договору ТОВ «СІТІБУД-ГАРАНТ» зобов`язується виконати благоустрій території власними та залученими силами, на власний ризик, з власних матеріалів відповідно до умов Договору на об`єкті : «Земельна ділянка за кадастровим номером :01:011:0073 площею 3,0999 га, що розташована по вул. Лисенка.Ю в м. Андрушівка, Житомирської області», а ТОВ «АНДРУШІВСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» зобов`язується оплатити роботи відповідно до умов Договору.

Також між ТОВ «СІТІБУД-ГАРАНТ» та ТОВ «АНДРУШІВСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД» було укладено Додаткову угоду до Договору підряду від 17 липня 2018 року, де Сторонами змінено строк виконання робіт, а також вартість робіт по Договору.

Всі роботи ТОВ «СІТІБУД-ГАРАНТ» виконало, про що сторонами підписано Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № СБ-0000070 від 28.12.2018 року на суму 4 557 231.00 грн. в тому числі ПДВ.

ТОВ «СІТІБУД-ГАРАНТ» відповідно до вимог чинного податкового законодавства здійснило реєстрацію податкових накладних, згідно грошових коштів, що надходили на рахунок товариства, а саме:

Платіжне доручення № 13994 від 25.05.2018 року на суму 1 179 246,00 грн. в тому числі ПДВ;

Платіжне доручення № 15360 від 20.07.2018 року на суму 1 516 044.00 грн. в тому числі ПДВ;

Платіжне доручення № 15870 від 06.08.2018 року на суму 1 179 246.00 грн. в тому числі ПДВ;

Платіжне доручення № 16192 від 14.08.2018 року на суму 682 695.00 грн. в тому числі ПДВ.

ТОВ «СІТІБУД-ГАРАНТ» здійснило намагання зареєструвати податкові накладні у відповідності до вимог ст. 187 Податкового кодексу України, а саме:

Податкова накладна № 45 від 25.05.2018 року на суму 1 179 246,00 грн. в тому числі ПДВ - було зареєстровано податковим органом.

Податкова накладна № 19 від 20.07.2018 року на суму 1 516 044,00 грн. в тому числі ПДВ - реєстрацію відхилено та запропоновано надати пояснення - Квитанція від 08.08.2018 року в ЄРПН зареєстровано за № ;

Податкова накладна № 4 від 08.08.2018 року на суму 1 179 246,00 грн. в тому числі ПДВ - реєстрацію відхилено та запропоновано надати пояснення - Квитанція від 17.08.2018 року в ЄРПН зареєстровано за № ;

Податкова накладна № 15 від 14.08.2018 року на суму 682 695,00 грн. в тому числі ПДВ - реєстрацію відхилено та запропоновано надати пояснення - Квитанція від 15.08.2018 року в ЄРПН зареєстровано за № .

Реєстрацію податкових накладних № 19 від 20.07.2018 року, № 4 від 08.08.2018 року та №15 від 14.08.2018 року зупинено податковим органом, про що отримано відповідні квитанції в яких зазначена одна і та сама підстава, а саме:

« ДОКУМЕНТ ПРИЙНЯТО. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК в Єдиному державному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6. п. І «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.»

14.05.2019 року ТОВ «СІТІБУД-ГАРАНТ» подано до податкового органу Пояснення від 14.05.2019 року № 14/05/19-1 щодо здійснених господарських операціях з суб`єктом господарювання, по якому заблоковано реєстрацію податкових накладних, де надано податковому органу чіткі пояснення та копії документів, що підтверджують здійснення робіт.

16.05.2019 року ТОВ «СІТІБУД-ГАРАНТ» отримано Рішення у кількості 3-х штук (по кожній податковій накладній) про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних де податковим органом відмовлено в реєстрації податкових накладних на підставі ненадання платником податку копій документів, а саме наступні Рішення:

- № 1165085/40588975 від 16.05.2019 року;

- № 1165084/40588975 від 16.05.2019 року;

-№ 1165083/40588975 від 16.05.2019 року.

ТОВ «СІТІБУД-ГАРАНТ» скористалось своїм правом адміністративного оскарження Рішень податкового органу та подано відповідні скарги до ДФС України, а саме:

Скарга № 24/05/19-1 від 24.05.2019 року;

Скарга № 24/05/19-2 від 24.05.2019 року;

Скарга № 24/05/19-3 від 24.05.2019 року.

30.05.2019 року ТОВ «СІТІБУД-ГАРАНТ» отримано Рішення у кількості 3-ох (по кожній податковій накладній) за результатами розгляду скарги на рішення комісії регіонального рівня де залишено скарги без задоволення, а саме:

- Рішення № 29418/40588975/2 від 30.05.2019 року;

- Рішення № 29425/40588975/2 від 30.05.2019 року;

- Рішення № 29421/40588975/2 від 30.05.2019 року.

Вважаючи рішення: №1165085/40588975 від 16.05.2019 року; №1165084/40588975 від 16.05.2019 року; №1165083/40588975 від 16.05.2019 року незаконними, такими що прийняті з порушенням та недотриманням вимог чинного законодавства України, та такими, що порушує законні права та інтереси, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Згідно статті 187.1 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117. (далі-Порядок №117).

Згідно з вимогами п. 4 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак, визначених у пункті З цього Порядку, такі податкова накладна/розрахунок коригування не підлягають моніторингу та підлягають реєстрації в Реєстрі.

Як убачається з п. 5 Порядку № 117, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Згідно з вимогами п. п. 6 та 7 Порядку № 117 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;

2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Таким чином, вимоги п.п. 6 та 7 Порядку № 117 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.

Згідно з вимогами п. 14 Порядку № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Як встановлюється з п. 15 Порядку № 117, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Пунктом 16 Порядку № 117 визначено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис". Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Згідно з вимогами п.п. 18-20 Порядку № 117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про; реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до вимог п. 21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

У відповідності до п. 22 Порядку № 117, рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі.

Згідно пункту 23 Порядку №117, таке рішення приймається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Тобто, окремими положеннями Порядку № 117 не визначено конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків. достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість на підставі пункту 10 цього Порядку зобов`язано Державну Фіскальну службу України визначити такі критерії та погодити їх з Міністерством фінансів України.

Реалізація механізму зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних поставлена у залежність від наявності критеріїв ризиковості господарських операцій.

Критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій (з урахуванням внесених змін, погоджених Міністерством фінансів згідно листа від 31.10.2018 № 26010-06-05/28170), перелік показників, що визначають позитивну податкову історію платника податку (погоджений Міністерством фінансів згідно листа від 22.03.2018 № 26010-06-10/7849), визначені у відповідності до вимог пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117.

Тобто, Єдиним документом, яким затверджені Критерії ризиковості платника податку платника податку і здійснення операцій, є лист ДФС України затверджений керівником Державної Фіскальної служби України 05.11.2018.

ДФС блокує господарську діяльність підприємства, беручи до уваги і посилаючись виключно на Лист ДФС України від 05.11.2018 року №4065/99-99-07-05-04- 18 щодо Критеріїв блокування ПН/РК, який скасований рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.04.2019 р. (справа №640/1240/19).

Суд зазначає, що дії комісії ДФС України у даному випадку є протиправними, адже у зупиненні реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН остання керується листом від 05 листопада 2018 року №4065/99-99-07-05-04-18 «Критерії ризиковості платника податків», який суд зобов`язав відкликати як такий, що не підлягає виконанню. Вказані Критерії ризиковості платника податку не затверджені нормативним актом ДФС України та не погоджені Міністерством фінансів України, що суперечить вимогам п. 10 Порядку №117. Це означає: лист щодо критеріїв визнаний Верховним Судом таким, що не має сили нормативно-правового акту.

Верховний Суд у своїй постанові від 02.04.2019 по справі № 822/1878/18 зазначив, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні ст. 117 Конституції, а відтак не є джерелом права, відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства. Акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у встановленому порядку. А тому Верховний Суд погодився із судами інших інстанцій щодо безпідставності зупинення реєстрації ПН платника ПДВ на підставі критеріїв, затверджених листом ДФС України від 21.03.2018 № 95/99-99-07-18 та протиправності рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, адже Товариством були надані первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій.

Отже, враховуючи противоправні дії податкового органу щодо зупинення реєстрації РК, на підставі критеріїв ризиковості, визначених інформаційними листами Державної фіскальної служби України, оскільки такі листи не є правовими актами, а вимога податкового органу у квитанціях щодо надання пояснень та документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, вказана без зазначення чіткої ознаки ризиковості, така відмова є незаконною і необґрунтованою.

Суд звертає увагу, що відповідно до норм ПК України та Порядку № 117 предмет стадії реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування передбачає перевірку виключно електронної форми документа на дотримання формальних ознак, і не передбачає дії відповідача по перевірці змісту і правомірності господарських операцій за участю платника податку.

Відповідно податкові органи під час прийняття рішення щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, в обхід процедури проведення належних перевірок з наданням платнику податку права подати пояснення щодо змісту господарських операцій, та в обхід складання відповідних актів щодо фіктивності (безтоварності) господарських операцій, - не мають права відмовляти у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування на підставі власних висновків про фіктивність (безтоварність) господарських операцій.

Відповідач не може підміняти формальні вимоги щодо реквізитів податкових накладних/розрахунків коригування, своїми контролюючими дискреційними повноваженнями при здійсненні перевірки правомірності адміністрування оподаткування ПДВ платником податку, які можуть бути реалізовані виключно у спосіб визначений ПК України - через проведення податкових перевірки.

Відповідно до пункту 19 «Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» №1246:

Податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.»

Відповідно до пункту 20 «Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» №1246 у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. N 1246 передбачено, що повноваження стосовно реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних має лише Державна фіскальна служба України.

Відповідно до п. 1, 2 «Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Сдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. N 117 Цей Порядок визначає організаційні та процедурні засади діяльності комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - комісії контролюючих органів), а також права та обов`язки її членів.

Комісії контролюючих органів також приймають рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, а комісія центрального рівня розглядає скарги на рішення комісій регіонального рівня, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Тобто комісія регіонального рівня Головного управління ДФС у Київській області, лише приймає Рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, але саму реєстрацію не здійснюють.

Реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснює лиже Державна фіскальна служба України.

В разі зобов`язання Головного управління ДФС у Київській області зареєструвати податкові накладні ТОВ «СІТІБУД-ГАРАНТ» - таке рішення неможливо буде виконати, оскільки Головне управління ДФС у Київській області не має таких повноважень, а отже порушені права ТОВ «СІТІБУД-ГАРАНТ» не буде відновлено та не буде здійснено ефективного захисту прав ТОВ «СІТІБУД-ГАРАНТ».

Комплексний огляд рішень Європейського суду з прав людини у справах "Bazalt Impeks, Tov v. Ukraine", "Oleksandr Volkov v. Ukraine", "Sokurenko and Strygun v. Ukraine", "Veritas v. Ukraine", "Довженко проти України", "Йогансен проти Норвегії" (§ 52), "Курочкін проти України" (§ 43), "Савіни проти України" (§ 47), "Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства" (§ 37) та ін. дозволяє дійти висновку про право адміністративного суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини, інших суб`єктів у сфері публічно- правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частинами першою - другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, чинні положення КАС України передбачають можливість виходу суду за межі позовних вимог, у разі необхідності повного захисту прав особи, що до нього звернулася.

На підставі викладеного, з метою ефективного захисту прав ТОВ «СІТІБУД- ГАРАНТ» від порушень з боку відповідача та забезпечення реального виконання рішення, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити позовні вимоги в частині зобов`язання Державної фіскальної служби зареєструвати податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІБУД- ГАРАНТ» № 19 від 20.07.2018 року, № 4 від 08.08.2018 року та №15 від 14.08.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатніх та належних доказів, а відтак, не довів правомірності своїх рішень.

У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому визнає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 3 842,00 грн, тому понесені позивачем у вигляді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1165085/40588975 від 16.05.2019 року, №1165084/40588975 від 16.05.2019 року та №1165083/40588975 від 16.05.2019 року.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України () зареєструвати податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІБУД-ГАРАНТ» () №19 від 20.07.2018 року, №4 від 08.08.2018 року та №15 від 14.08.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІБУД-ГАРАНТ» () сплачений ним судовий збір у розмірі 3 842(три тисячі вісімсот сорок дві) грн 00 коп за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Київській області ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.