Справа № 280/3354/19
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року (о 17 год. 30 хв.)Справа № 280/3354/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

представника позивача Шеєнка ОСОБА_1 . ОСОБА_2 .,

представника відповідача Дяченко Ю.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропроінвест 08»

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропроінвест 08» (далі ТОВ «Агропроінвест 08», позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі ГУ ДФС у Запорізькій області, відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 12.04.2019, яким визначено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (податкового) періоду у розмірі 8 275,00 грн.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві пояснює, що у даному випадку операції з надання транспортних послуг та поставки соняшника, шроту соняшникового підтверджені первинними документами, зокрема: актами виконаних робіт, товарно-транспортними накладними на перевезення товару, видатковими накладними, договорами, платіжними документами, які були оформлені з дотриманням вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та мають всі обов`язкові реквізити, передбачені ч. 2 ст. 9 цього Закону. Виходячи з Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за №128/2568, та Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2009 №207, вважає, що товарно-транспортна накладна є достатньою підставою для підтвердження факту та обсягу перевезення вантажу. Наголошує, що контролюючим органом під час проведення перевірки були використані документи, які фактично підтверджують наявність у ТОВ «Запоріж-інвест логістик» всіх необхідних ресурсів для здійснення господарської діяльності у тому числі трудових та матеріальних, що відображено в Акті перевірки на аркушах 23-27. Крім того, на думку позивача, в акті перевірки відсутнє будь-яке посилання на джерело походження, порядок витребування та підстави витребування інформації, зокрема, щодо опитування керівника ТОВ «Запоріж-інвест логістик», а також є сумнівним факт ідентифікації фізичних осіб ніби-то водіїв, які здійснювали безпосереднє перевезення вантажу, зокрема, в товаро-транспортних накладних відсутня інформація щодо персональних даних фізичних осіб учасників транспортного процесу, при цьому, в Акті перевірки не міститься чітке посилання, на підставі яких «заходів» була витребувана податкова інформація щодо персональних даних водіїв, тому є всі підстави стверджувати щодо необ`єктивності проведення перевірки оперативним управлінням ГУ ДФС у Запорізькій області по ідентифікації та місцезнаходженню водіїв, які здійснювали перевезення вантажів. Звертає увагу суду, що нереальність господарських операцій з придбання платником податків товарів (робіт, послуг) має бути підтверджена належними, допустимими та достатніми доказами та не може гуртуватись на припущеннях. Ураховуючи дійсні правовідносини сторін Договору, а також приписи Податкового кодексу України, які визначають правила формування податкового кредиту, вважає висновки податкового органу щодо завищення задекларованих показників податкового кредиту по взаємовідносинам із ТОВ «Запоріж-інвест логістик» є необґрунтованими, а тому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 12.04.2019

Ухвалою судді від 16.07.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 05 серпня 2019 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, 31 липня 2019 року через канцелярію суду надав суду відзив (вх №31653), у якому вказує, що відповідно до отриманої інформації перевіркою встановлено, що ТОВ «Запоріж-інвест логістик» не могло фактично здійснити господарські операції на користь ТОВ «Агропроінвест 08», а саме транспортні послуги по пеервезенню насіння соняшника та шроту соняшникового українського походження, що вказує на формування позивачем податкового кредиту з ПДВ за рахунок надходження товарів/послуг з джерела невідомого походження. Таким чином, зазначає, що надані до перевірки документи контрагентів-постачальників ТОВ «Запоріж-інвест логістик», транспортних послуг по перевезенню соняшника та шроту соняшникового за грудень 2018 року складені з порушенням принципу бухгалтерського обліку та фінансової звітності привалювання сутності над формою операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми. На підставі вищевикладеного, у позивача відсутнє підтвердження здійснення фактичного отримання товару та послуг від своїх контрагентів, оскільки наявність податкових та видаткових накладних та інших первинних документів, дійсно є обов`язковою обставиною при здійсненні господарської операції, але не є очевидним доказом її виконання, так само про це безумовно не свідчить і сам факт сплати коштів. Виходячи з вищенаведеного, на думку відповідача, фактичного здійснення господарської операції з придбання позивачем товарів та послуг безпосередньо у контрагентів не було, а тому первинні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку, оскільки визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинні спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків як позивача, так і його контрагентів. Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в складених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку. Враховуючи вищевикладене, просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

05 серпня 2019 року судом вирішено продовжити строк підготовчого провадження та відкласти підготовче засідання на 25 вересня 2019 року.

Представником позивача надано до матеріалів справи відповідь на відзив (вх. №34886 від 22.08.2019), у якій додатково зауважує, що ТОВ «Агропроінвест 08» є виробничим підприємством, основним видом діяльності якого є виробництво олії та тваринних жирів. Зазначає, що обов`язок щодо доставки насіння соняшника на виробничі потужності олієпереробний завод, а також доставки виготовленої продукції (шрот соняшниковий) покладався саме на позивача, для чого й були укладені та підписані: договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом з ТОВ «Запоріж-інвест логістик» від 12.07.2018 №А-1322, а також специфікації до нього (належним чином засвідчені копії додавались до позовної заяви). Наголошує, що на думку відповідача, належною доказовою базовою для встановлення нереальності господарських операцій є спілкування в телефонному режимі з керівником ТОВ «Запоріж-інвест логістик», який підтвердив факт проведення фінансово-господарських операцій з ТОВ «Агропроінвест 08», але відмовився від надання письмових пояснень. Також відповідач викладає висновки про начебто «надходження послуг невідомого походження» лише на підставі інформації, наданої оперативним управлінням ГУ ДФС у Запорізькій області, у зв`язку з не встановленням за результатами виїзду місцезнаходження декількох водіїв перевізника. При цьому, контролюючим органом під час проведення перевірки були використані документи, які фактично підтверджують наявність у ТОВ «Запоріж-інвест логістик» всіх необхідних ресурсів для здійснення господарської діяльності, у тому числі трудових та матеріальних, про що зазначено в самому Акті перевірки. Враховуюче всі вищевикладені доводи, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно з ухвалою суду від 25.09.2019 підготовче засідання відкладене на 10 жовтня 2019 року.

Судом 10 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначене судове засідання для розгляду справи по суті на 07 листопада 2019 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові та відповіді на відзив. Просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, надавши пояснення, аналогічні викладеним у відзиві, долученому до матеріалів справи. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

На підставі статті 243 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

ТОВ «Агропроінвест 08» () зареєстровано юридичною особою 19.03.2008, основний вид діяльності: 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

На підставі наказу від 19.02.2019 №624 та направлення від 22.02.2019 №391, №392 у період з 25.02.2019 по 11.03.2019 відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, фахівцями ГУ ДФС у Запорізькій області проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питання достовірності нарахування від`ємного значення з податку на додану вартість за грудень 2018 року. За результатами проведеної перевірки складений Акт № 146/08-01-12-02/35834331 від 18.03.2019.

Як зазначено у висновках Акту перевірки, перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пп.14.1.36, 14.1.181, 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, 198.2, 198.3 ст. 198, п.200.1, пп. «б», пп. «в» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (переноситься до рядка 16.1 Декларації наступного звітного (податкового) періоду) (р. 21) на суму 8 275,00 грн.

Вказані висновки податкового органу обґрунтовані тим, що у ході перевірки, для встановлення наявності зареєстрованих транспортних засобів по підприємству ТОВ «Запоріж інвест логістик» () та власника транспортних засобів, які вказані в ТТН, було направлено запит до РСЦ МВС України від 27.11.2018 № 42077/10/08-01-59-06 та відповідно отриманої відповіді від 05.12.2018 № 52564/10 встановлено:

1) за ТОВ «Запоріж інвест логістик» жодних операцій з реєстрації або перереєстрації транспортних засобів не проводилось;

2) за переліком транспортних засобів, які надані в запиті власниками є гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 нар., АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , за якою зареєстровано транспортні засоби, з наступними реєстраційними номерами:

марка МАN держ. номер НОМЕР_2 , марка DAF держ. номер НОМЕР_3 , марка DAF держ. номер НОМЕР_4 _161 НОМЕР_5 , марка DAF держ. номер НОМЕР_6 АГ, марка DAF держ. номер НОМЕР_7 , марка DAF. держ. номер НОМЕР_8 , марка DAF держ. номер НОМЕР_9 , марка DAF держ. номер НОМЕР_10 , марка DAF FT держ. помер АР 1648 ЕА, марка VOLVO держ. номер НОМЕР_11 .;

гр . ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 нар., Запорізька АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_12 , за якою зареєстровано транспортний засіб, з наступними реєстраційними номерами: марка DAF держ. номер НОМЕР_13 .

Також було повторно направлено запит до РСЦ МВС України від 10.01.2019 № 1164/10/08-01-59-6 щодо встановлення власників транспортних засобів: марки DAF держ. номер НОМЕР_14 87-70 СХ; марки DAF АР 03-40 НОМЕР_15 ; марки DAF АР 12-37 НОМЕР_16 ; марки DAF АР 16-48 НОМЕР_17 ; марки DAF АР 16-48 ЕА; марки DAF АР 19-31 СВ, марки DAF АР 59-94 НОМЕР_17 ; марки DAF АР 5994 СХ; марки DAF АР 6994 НОМЕР_18 ; марки DAF АР 76-86 НОМЕР_19 ; марки DAF АР 81-61 НОМЕР_5 ; марки МАН АР 8951 СТ; марки ВОЛЬВО АР 7297 НОМЕР_20 ; марки DAF СF 85.410 спец. вантажний сідловий тягач-Е держ. номер НОМЕР_13 ; марки DAF FАR 95.430 спец. вантажний сідловий тягач-Е держ. номер НОМЕР_7 ; марки DAF FТ 85.410 спец. вантажний сідловий тягач-Е держ. номер НОМЕР_21 ; марки DAF FТ 85.410 спец. вантажний сідловий тягач Е держ. номер НОМЕР_22 ; DAF FТ 85.410 спец. вантажний сідловий тягач-Е № НОМЕР_23 ; DAF СF 85.430 спец.вантажний сідловий тягач-Е № НОМЕР_10 ; DAF СF 85.410 спец.вантажний сідловий тягач-Е № НОМЕР_9 ; DAF FТ СF 85.410 спец. вантажний сідловий тягач-Е № НОМЕР_21 ; DAF FТ СF 85.410 спец, сідловий вантажний тягач-Е № НОМЕР_22 ; DAF CF 85,430 вантажний сідловий тягач-Е №АР НОМЕР_24 ; VOLVO FМ 380 спец, вантажний сідловий тягач-Е № НОМЕР_11 ; DAF XF 105,410 спец. вантажний сідловий тягач-Е № НОМЕР_25 ; DAF CF 85,410 спец. вантажний сідловий тягач-Е №АР 8770 СX; DAF ХF 95430 спец. вантажний сідловий тягач-Е № НОМЕР_26 ; DAF ХF 95430 спец. вантажний сідловий тягач-Е № НОМЕР_27 .

Вищезазначені автомобілі, відповідно до наданих до перевірки ТТН (ТТН перелічені на с. 22-29 Акту), здійснювали транспортні перевезення насіння соняшника врожаю 2018 року та шроту соняшникового українського походження врожаю 2018 року на замовлення ТОВ «Агропроінвест 08», автомобільним перевізником ТОВ «Запоріж інвест логістик».

У ході перевірки було направлено службові листи до оперативного управління ГУ ДФС у Запорізькій області від 29.11.2018 № 13101/7/08-01-59-06 та від 05.12.2018 № 13303/7/08-01-59-06 для проведення заходів щодо посилення доказової бази, а саме:

1.Ініціювання отримання письмових пояснень посадових осіб, засновників, водіїв, власників транспортних засобів, зазначених в вищевказаних ТТН, підприємства ТОВ «Запоріж інвест логістик» з метою встановлення реального здійснення перевезення вантажів;

2. Ініціювання проведення обстеження території підприємства ТОВ «Запоріж інвест логістик» за адресою: вул. Електрозаводська, 3, м. Запоріжжя, Дніпровський р-н, Запорізької області, з метою спростування фактів оформлення господарських операцій за відсутності їх реального здійснення.

Відповідно до отриманої відповіді від оперативного управління ГУ ДФС у Запорізькій області встановлено, в ході телефонної розмови керівник ТОВ «Запоріж інвест логістик» ОСОБА_5 підтвердив проведення фінансового- господарських взаємовідносин ТОВ «Агропроінвест 08» з ТОВ «Запоріж інвест логістик» за період вересень 2018 року, однак від надання письмових пояснень відмовився, отже згідно наданої відповіді , з метою встановлення реального здійснення перевезення вантажів , потребують подальшого з`ясування взаємовідносини ТОВ «Запоріж інвест логістик» з власниками транспортних засобів гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 .

Листом від 19.12.2018 № 189/08-01-21-05 повідомлено, що оперативним управлінням ГУ ДФС у Запорізькій області проведено ряд заходів на ідентифікацію та встановлення місцезнаходження вказаних водіїв та встановлено:

1. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_28 , АДРЕСА_3 .

2. ОСОБА_7 12.12.1968, НОМЕР_29 , АДРЕСА_4 ,

3. ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , НОМЕР_30 , АДРЕСА_5

4. ОСОБА_9 22.01.1976, НОМЕР_31 ,

АДРЕСА_6 . ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , НОМЕР_32 , Куйбишевський р-н. с. Гусарка,

АДРЕСА_7 . ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 , НОМЕР_33 ,

АДРЕСА_8 . ОСОБА_12 - особу не встановлено,

8. ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_7 р ІНФОРМАЦІЯ_6 , 24340181 АДРЕСА_9 АДРЕСА_10

9. ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_8 , НОМЕР_34 ,

АДРЕСА_11 . ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_9 , НОМЕР_35 ,

АДРЕСА_12 . ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_10 , НОМЕР_36 , Пологівський р-н. АДРЕСА_13 .

АДРЕСА_14 . ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_11 , НОМЕР_37 , Василівський р АДРЕСА_15 ,

АДРЕСА_16 . ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_12 , НОМЕР_38 ,

АДРЕСА_17 . ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_13 , НОМЕР_39 , АРК, АДРЕСА_18 .

Також, здійснено виїзд за адресами реєстрації гр. ОСОБА_13 - АДРЕСА_10 , та гр. ОСОБА_14 - АДРЕСА_19 . За результатами виїзду місцезнаходження ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не встановлено.

Таким чином, відповідач вважає, що відбулась операція, зміст якої полягав у формуванні активу за рахунок надходження товарів/послуг з джерела невідомого походження (або з такого, що не відповідає документально оформленому), з його легалізацією за рахунок використання документів «контрагента постачальника» , а саме: ТОВ «Запоріж інвест логістик» на загальну суму ПДВ 8 275 грн.; Всього за грудень 2018 року по транспортним послугам на суму 8 275 грн.

Таким чином, надані до перевірки документи контрагентів-постачальників ТОВ «Запоріж інвест логістик», транспортних послуг по перевезенню насіння соняшника та шроту соняшникового українського походження за грудень 2018 року в сумі ПДВ 8 275,00 грн. складені з порушенням принципу бухгалтерського обліку та фінансової звітності - привалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми (абзац 8 ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV (із змінами та доповненнями).

На підставі Акту перевірки відповідачем 12.04.2019 винесене податкове повідомлення рішення №, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення з ПДВ за грудень 2018 року у розмірі 8 275,00 грн.

Позивач звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою від 24.04.2019 №362, проте відповідно до Рішення про результати розгляду скарги № 28993/6/98-98-11-04-02-28 від 25.06.2019 було залишено без змін оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача, а скаргу без задоволення.

Вважаючи прийняте відповідачем рішення протиправним позивач звернувся до суду із даним позовом про його скасування. При цьому, суд зауважує, що спір щодо правомірності дій під час призначення та проведення перевірки, яка стала підставою для винесення оскаржуваних рішень, між сторонами відсутній.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені у статті 198 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22, пунктом 185.1 статті 185 та пунктом 186.1 статті 186 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів (послуг), місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

За пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України вважається дата здійснення першої з подій: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Підпунктом 198.6 пункту 198 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

У відповідності до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 201 Податкового кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Крім того, вимоги до первинних документів викладені у частині другій статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999, а саме: первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, наявність належним чином оформлених первинних документів, зокрема, податкових накладних є підставою для включення до податкового кредиту платника сум ПДВ за такими накладними.

При цьому, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Доводи ж податкового органу про непідтвердження реальності здійснення господарських операцій мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на віднесення певних витрат до складу валових витрат з податку на прибуток чи віднесення до складу податкового кредиту певних сум податку на додану вартість.

При дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем здійснювалась закупівля сировини, що підтверджується наявними у матеріалах справи договорами поставки та первинними документами, а саме з наступними контрагентами: СГТОВ «ім. Ватутіна», договір № А 1825/425 від 28.09.2018 на поставку 400,00 тон соняшника; ФХ «За мир», договір № А 1560/366 від 28.09.2018 на поставку 130,00 тон соняшника; ФГ «Моноліт агрофарм», договір № А 1849/525 від 05.11.2018 на поставку 110,00 тон насіння соняшника; СФГ «МАЛС», договір № А 1878/436 від 02.10.2018 на поставку 200,00 тон соняшника); ГП «ОХ «Широкое» ДГСОСНААН, договір № А 380/115 від 01.03.2018 на поставку 700,00 тон насіння соняшника.

Крім того, позивачем здійснювався продаж на експорт сировини, а саме шроту соняшникового (не гранульованого), українського походження, виробленого з соняшнику врожаю 2018 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи контрактом №SFM201118-3/№620 та первинними документами з контрагентом SAFETY INTER TRANS LIMITED (додатками до контракту), контрактом №SFM20/11/18 від 20.11.2018 та первинними документами з контрагентом CAREALES HARINAS GARSAN S.I. (додатками до контракту).

Відповідно до умов вищевказаних договорів, обов`язок щодо доставки насіння соняшника на виробничі потужності, а також доставки виготовленої продукції покладався саме на позивача.

Для виконання умов договорів поставки між позивачем (Замовник) та TOB «Запоріж-Інвест Логістик» (Перевізник) укладений договір на перевезення вантажів від 12.07.2018 №А-1322. Відповідно до умов вказаного Договору перевізник зобов`язується доставити довірений йому замовником вантаж до пункту призначення. Також у п. 1.2 договору передбачено, що всі послуги з перевезення вантажу перевізник виконує з використанням вантажних автомобілів, що належать йому на праві власності або використовує їх на законних підставах.

Позивачем до матеріалів справи надані первинні документи, які підтверджують виконання господарської операції з перевезення вантажів, а саме: товарно-транспортні, податкові накладні, Акти приймання-передачі наданих послуг. Також позивачем надані копії посвідчень водіїв, які здійснювали перевезення вантажу.

При цьому, суд зазначає, що контролюючим органом жодних зауважень щодо змісту первинних документів по взаємовідносинам позивача з вказаними контрагентами зазначено не було.

Під час розгляду адміністративної справи судом встановлено, що в якості доводу на підтвердження порушення позивачем вимог податкового законодавства України, контролюючий орган вказав, що контрагент позивача - TOB «Запоріж-Інвест Логістик», не міг надавати послуг з перевезення з огляду на відсутність у власності транспортних засобів.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Позивачем до матеріалів справи надані нотаріально засвідчені договори оренди транспортних засобів, які укладені між TOB «Запоріж-Інвест Логістик» (орендар) та фізичними особами щодо надання TOB «Запоріж-Інвест Логістик» у тимчасове володіння та користування транспортних засобів

Зауважень щодо вище перелічених документів представник відповідача не висловлював. Посилань щодо наявності дефектів у первинних документах, оформлених за наслідками господарської операції між позивачем та TOB «Запоріж-Інвест Логістик» також не міститься.

Також, в акті перевірки суб`єктом владних повноважень не викладено жодних належних та допустимих доводів про відсутність фактичного виконання господарської операції з перевезення вантажів.

Посилання представника податкового органу на «надходження послуг невідомого походження» лише на підставі інформації, наданої оперативним управлінням ГУ ДФС у Запорізькій області, у зв`язку з невстановленням за результатами виїзду місцезнаходження декількох водіїв перевізника є недостатньою підставою для висновків щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства.

При цьому, контролюючим органом під час проведення перевірки були використані документи, які фактично підтверджують наявність у TOB «Запоріж-Інвест Логістик» всіх необхідних ресурсів для здійснення господарської діяльності, у тому числі трудових та матеріальних, про що зазначено в самому Акті перевірки

Контролюючим органом також не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження визнання в судовому порядку угод між позивачем та TOB «Запоріж-Інвест Логістик» не дійсним.

Наявні у справі документи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентом взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів відповідачем не надано, а судом не виявлено.

Ці обставини вироком суду або постановою слідчого у кримінальній справі не були встановлені, а лише, як зазначено у Акті перевірки, витікають із отриманої податкової інформації та наявність окремих кримінальних проваджень.

Оцінюючи згадані документи в сукупності та кожен зокрема, суд вважає, що такі не дають підстав для сумніву щодо реальності здійснення вищенаведених операцій або висновку про їх нездійснення. Таким чином, висновок контролюючого органу про безтоварний характер спірних операцій є передчасним, оскільки цей висновок не відповідає фактам, покладеним в його основу. Так, законодавцем презюмується реальність оподатковуваних операцій та витрат платника податку, а також достовірність документів податкового обліку, доки податковим органом це не спростовано належними та допустимими доказами. Викладені обставини та факти не відповідають таким ознакам, позаяк мають характер припущень.

Складений за результатами перевірки акт перевірки не містить документальних підтверджень порушень при відображенні в обліку взаємовідносин з контрагентом ТОВ «Запоріж інвест логістик» за період, що підлягав перевірці. Вказане свідчить про те, що всі висновки у акті стосовно порушень позивача при роботі з контрагентом зроблені виключно з припущень перевіряючих, які не ґрунтуються на документах первинного бухгалтерського та податкового обліку, що є порушенням Податкового кодексу України та Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №727 від 20.08.2015.

В акті перевірки суб`єктом владних повноважень не викладено жодних належних та допустимих доводів про відсутність фактичного виконання позивачем господарських операцій за укладеним договором на перевезення вантажів, про відсутність витрат позивача у спірних правовідносинах, про несумісність предмету укладеного договору з напрямом господарської діяльності позивача, про відсутність використання позивачем отриманих послуг у власній господарській діяльності, що зумовило необґрунтованість і невідповідність закону висновків суб`єкта владних повноважень про їх вчинення без мети реального настання правових наслідків.

Таким чином, дослідивши надані до матеріалів справи первинні документи, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з видами господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку, що в результаті вказаних господарських операцій у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про формування позивачем активу за рахунок надходження товарів/послуг з джерела невідомого походження (або з такого, що не відповідає документально оформленому), з його легалізацією за рахунок використання документів «контрагента постачальника», а саме: ТОВ «Запоріж інвест логістик» на загальну суму ПДВ за грудень 2018 року 8 275 грн.

Зазначені обставини вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у підпункті 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що висновки про порушення позивачем податкового законодавства, зроблені відповідачем в Акті перевірки, є необґрунтованими та недоведеними, у зв`язку з чим спірне рішення контролюючого органу, прийняте відповідачем на підставі встановлених Актом порушень, є протиправним та підлягає скасуванню.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропроінвест 08» (70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, пер. Матросова, буд. 22, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення, прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) № від 12.04.2019, яким визначено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (податкового) періоду у розмірі 8 275,00 грн.

Стягнути з Головного управління ДФС у Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропроінвест 08» суму судового збору у розмірі 1 921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 14.11.2019.

Суддя І.В. Батрак