Справа № 240/10805/19
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/10805/19 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лавренчук Ольга Володимирівна

Суддя-доповідач - Охрімчук І.Г.

13 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року (м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в якому просить:

- визнати бездіяльність Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області щодо відмови у закритті виконавчого провадження №51895762 від 12.08.2016 протиправною;

- зобов`язати Корольовський відділ державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області закрити виконавче провадження №51895762 від 12.08.2016 шляхом винесення відповідної постанови про його закриття.

В обґрунтування позову вказує, що звернулась із заявою до відповідача з проханням скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.08.2016 та закрити виконавче провадження, у зв`язку зі сплатою нею 14.12.2018 суми 5151,00 грн. у добровільному порядку в межах відкритого виконавчого провадження №51895762. Зазначає, що відповідач не погоджується із вказаним та вимагає сплатити додаткову суму у розмірі 5100,00 грн на підставі того, що на виконанні у Корольовському відділі державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебуває постанова Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області від 29.06.2016 на суму 10200,00 грн, яка була сплачена лише частково.

Разом з позовною заявою до суду позивачем була подана 02.10.2019 заяву про поновлення строку на оскарження бездіяльності Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 відкрито спрощене позовне провадження, призначено відкрите судове засідання на 16 жовтня 2019 року. Зобов`язано Корольовський відділ державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області надати до суду у термін до 10 жовтня 2019 року належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження 51895762 та докази направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження.

До суду першої інстанції 11.10.2019 на виконання ухвали від 07.10.2019 Корольовським відділом державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області надано копії матеріалів виконавчого провадження №51895762.

В судовому засіданні суду першої інстанції 16.10.2019 адвокат позивача подав заяву про уточнення заяви від 02.10.2019. Згідно тексту заяви вбачається, що адвокат позивача просить заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до суду з позовом, яка міститься на а.с. 21 - вважати такою, що стосується бездіяльності відповідача щодо відмови у закритті виконавчого провадження №51895762 від 12.08.2016.

Ухвалою суду першої інстанції від 16.10.2019 поновлено строк звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивачка звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції від 16.10.2019 року та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскільки постанова Управління ДАБІ у Житомирській області від 29.06.2016 року була оскаржена 11.07.2016 року, що підтверджується відповідною позовною заявою та відміткою канцелярії суду про дату її надходження в межах 15-денного терміну, то вона не набула статусу виконавчого документу, бо не набрала законної сили. Крім того, зазначила, що відповідач відкрив необґрунтоване виконавче провадження в сумі 10 200 грн. чим допустив помилку, яка підлягає виправленню саме за рахунок суб`єкта владних повноважень. При цьому, на думку позивачки, перекладання цього обов`язку щодо її виправлення на ОСОБА_1 через несплату додаткової суми адміністративного штрафу в сумі 5100 грн. є неприпустимим та протизаконним.

Ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2019 року відкрито апеляційне провадження та призначено до апеляційного розгляду.

Відповідач правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, інших заяв чи клопотань суду теж не надав.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області Хітрич Б.М. від 29.06.2016 "По справі про адміністративне правопорушення" №122-ф, позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100,00 гривень (а.с. 30-31).

У вказаній постанові зазначено: " Відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. У разі несплати штрафу у визначений строк постанова надсилається до органу державної виконавчої служби для її виконання у примусовому порядку. "

Не погоджуючись з винесеною постановою позивач звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 16.04.2018 у справі №296/5901/16-а, яке залишене без змін постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.08.2018 - відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови від 29.06.2019.

Державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області була винесена постанова від 12.08.2016 про відкриття виконавчого провадження ВП №51895762 з примусового виконання постанови №122-ф від 29.06.2016 про стягнення на користь держави адміністративного штрафу в сумі 10200,00 грн (а.с. 33).

Станом на день розгляду справи постанова від 12.08.2016 про відкриття виконавчого провадження є чинною.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до начальника Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ зі скаргою від 13.06.2017 на постанову про відкриття виконавчого провадження №51895762 на постанову про звернення стягнення на заробітну плату, та незаконні дії головного державного виконавця. (а.с. 39-40). При цьому, встановлено, що скарга ОСОБА_1 від 13.06.2017 залишена без задоволення, що підтверджується листом №9/3-31/18857 від 26.06.2017 (а.с. 68).

17 грудня 2018 року на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа №122-ф від 29.06.2016, від ОСОБА_1 надійшли грошові кошти в сумі 5151 грн (5100,00 грн на користь держави та 51,00 грн витрат виконавчого провадження) (а.с. 43, 53). 13 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про закриття виконавчого провадження №51895762, так як штраф у сумі 5100 грн, встановлений рішенням Корольовськового районного суду м. Житомира від 16.04.2018 сплачено добровільно (а.с. 44).

Листом №8.22-29/36/24/2019/12404 від 22.02.2019 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що відомостей щодо сплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня набрання чинності постанови №122-ф виданої Управлінням ДАБІ у Житомирській області 29.06.2016 до відділу не надходило. Повідомлено, що на виконанні перебуває виконавче провадження №51895762 з виконання постанови №122-ф про стягнення з ОСОБА_1 адміністративного штрафу в розмірі 10200,00 грн, а на депозитний рахунок від ОСОБА_1 надійшли грошові кошти в сумі 5151,00 грн (а.с.69)

Позивачка, вважаючи дії відповідача протиправними, звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку, що виконавче провадження №51895762, відкрито про стягнення на користь держави адміністративного штрафу в сумі 10200,00 грн, тоді як ОСОБА_1 , згідно наданих відповідачу та до суду доказів, сплатила штраф у сумі 5100,00 грн. Отже, боржником не сплачено усієї суми адміністративного штрафу в межах виконавчого провадження №51895762. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні законодавчо визначені підстави для закінчення виконавчого провадження.

Колегія суддів вважає вірними висновки суду та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративну справу не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Статтею 1 Закону України, від 02.06.2016, №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон, в редакції станом на виникнення спірних правовідносин) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 1 та п. 5, 6 ч. 1. ст. 3 Закону, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Приписами п. ч.1. ст. 26 Закону визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Сторонами не заперечується, що до примусового виконання було надано постанову Управлінням ДАБІ у Житомирській області №122-ф, виданої 29.06.2016. Постановою старшого державного виконавця Корольовського ВДВС м Житомира Головного ТУЮ від 12.08.2016 відкрито виконавче провадження №51895762 про стягнення на користь держави адміністративного штрафу в сумі 10200,00 грн (а.с. 33).

При розгляді даної справи судом не встановлюється правомірність винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №51895762 від 12.08.2016, оскільки позовні вимоги позивача зводяться виключно до визнання протиправності дій відповідача щодо відмови у закритті виконавчого провадження та зобов`язання винести постанову про його закриття.

Приписами ч.1 ст.39 Закону (у редакції чинній на момент звернення зі скаргою) визначено підстави закінчення виконавчого провадження.

З матеріалів справи слідує, що виконавче провадження №51895762, відкрито про стягнення на користь держави адміністративного штрафу в сумі 10200,00 грн, тоді як ОСОБА_1 , згідно наданих відповідачу та до суду доказів, сплатила штраф у сумі 5100,00 грн. Відтак, колегія суддів погоджується, що боржником не сплачено усієї суми адміністративного штрафу в межах виконавчого провадження №51895762.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що у відповідача були відсутні законодавчо визначені підстави для закінчення виконавчого провадження. Постанова управління ДАБІ у Житомирській області від 29.06.2016 є виконавчим документом, постанова про відкриття виконавчого провадження від 12.08.2016 - чинна та позивачем не оскаржується.

Щодо дати набрання законної сили постановою про накладення штрафу, судова колегія зазначає наступне.

Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 № 244 (далі - Порядок №244) визначає процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності може бути оскаржено до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу, який виніс постанову.

Пункт 26 Порядку №244 встановлює, що постанова про накладення штрафу та постанова про закриття справи набирають законної сили після закінчення строку їх оскарження.

Пунктом 29 Порядку №244 передбачено, що оскарження постанови про накладення штрафу в установлений строк зупиняє її виконання до набрання законної сили відповідним рішенням суду.

З аналізу наведених положень вбачається, що набрання законної сили постановою про накладення штрафу має місце після закінчення 15 днів з дня її винесення та не залежить від оскарження її в судовому порядку, оскільки таке оскарження впливає лише на зупинення строку її виконання.

Враховуючи те, що постанова про накладення штрафу на позивачку винесена 26.06.2016, судова колегія вважає, що така набрала законної сили 12.07.2016, а тому доводи позивачки щодо дати набрання законної сили постановою є безпідставними.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції що, відповідачем доведено правомірність своїх дій при відкритті виконавчого провадження №51895762 про стягнення на користь держави адміністративного штрафу в сумі 10200,00 грн, Тому колегія суддів вважає вірним висновок суду, що позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з додержанням норм матеріального та процесуального права, в той час як доводи апелянта не спростовують зазначених висновків суду першої інстанції, а відтак підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 14 листопада 2019 року.

Головуючий Охрімчук І.Г.

Судді Капустинський М.М. Смілянець Е. С.