Справа № 523/12994/19
Суддя: Сувертак І. В.
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/205/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2019 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді - Сувертак І.В.

при секретарі - Кругліков О. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Одесі,

справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора роти 3 батальйону 3 УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції, старшого лейтенанта поліції Присяжнюка Артема Володимировича (м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5), Управління патрульної поліції в Одеській області (м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5) про визнання неправомірною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову серії ЕАВ №1410622 від 10 серпня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що 10 серпня 2019 року інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області сержанта поліції Присяжнюком Артемом Володимировичем відносно позивача була винесена постанова серії ЕАВ №1410622 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП.

Як зазначив позивач, 10 серпня 2019 року о 00:25 він рухався на автомобілі марки «Mitsubishi Grandis», державний номер НОМЕР_1 , їхав по вул. Преображенська. Під`їжджаючи до перехрестя провулка Маяковського він побачив миготливий сигнал світлофора, перебуваючи у крайньому правому рядку, переконався що з правого та лівого боку відсутні перешкоди, почав повертати в провулок Маяковського, після чого його зупини співробітники поліції.

Оскільки позивач з зазначеною постановою не погоджується та вважає, що правил дорожнього руху ним порушено не було, у зв`язку з численними порушеннями при складанні та оформленні зазначеної постанови, він звернувся з зазначеним позовом до суду.

Позивач надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, адміністративний позов підтримав в повному обсязі та наполягав на його задоволенні та скасуванні постанови серії ЕАВ №1410622 від 10 серпня 2019 року.

Інспектор роти 3 батальйону 3 УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції, старшого лейтенанта поліції Присяжнюк Артем Володимирович надав відзив на позов в якому зазначив, що вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, просив залишити вищезазначену постанову в силі, а адміністративний позов ОСОБА_1 без задоволення.

Вивчивши матеріали справи, суд залишає адміністративний позов ОСОБА_1 без задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень..

Згідно частини 5 ст. 5 КАС України, ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 ч.1 ст. 20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Позивач (особа, до якої було застосовано адміністративне стягнення посадовою особою ДАІ (поліції), ОВС, в компетенції яких було вирішення питання щодо накладення адмінстягнення) має можливість звернутися з адміністративним позовом до цієї особи про визнання неправомірним притягнення до адміністративної відповідальності, який повинен розглядатися за нормами КАС України.

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Вказаний строк для оскарження позивачем був дотриманий.

Згідно ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які матеріали і фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У відповідності до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 10 серпня 2019 року інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області сержанта поліції Присяжнюком Артемом Володимировичем відносно позивача була винесена постанова серії ЕАВ №1410622 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 425 гривень. (а.с. 6).

Оскаржувана постанова була винесена відповідачем, інспектором УПП Присяжнюком А. В. оскільки ОСОБА_1 проїхав перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3.е ПДД, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, якими визначено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р. передбачено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Факт вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення підтверджено матеріалами справи. Окрім того, сам ОСОБА_1 також підтверджує факт вчинення порушення в своєму позові.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що «органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення:..., зокрема, і за частиною 2 статті 122»).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (ст. 258 КУпАП), уповноваженими органами (посадовими особами) на місиі вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч. 4 ст. 258 КУпАП).

Крім того, «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р. встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.»

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 106 КАС України встановлено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази. Позивач не надав жодних доказів, які спростовували б факт вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи зазначене, суд не знаходить правових підстав для задоволення позову, тому і відмовляє у його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 2,5, 6, 8-11, 13-14, 19-21, 293 , 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора роти 3 батальйону 3 УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції, старшого лейтенанта поліції Присяжнюка Артема Володимировича (м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5), Управління патрульної поліції в Одеській області (м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5) про визнання неправомірною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд міста Одеси.

Повний текст рішення складено 14 листопада 2019 року.

Суддя