Справа № 473/4762/19
Суддя: Ротар М. М.
Дата ухвалення: 2019-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/4762/19
РІШЕННЯ

іменем України

"15" листопада 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Ротар М.М.

за участю секретаря судового засідання Гавриловій І.С.,

представника позивача Пирожок О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Вознесенську адміністративну справу за позовом Центрального міжрегіонального управління Державної Міграційної служби у м. Києві та Київській області до громадянина Грузії ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість) місяців громадянина Грузії ОСОБА_1

встановив

15 листопада 2019 року Центральне міжрегіональне управління Державної Міграційної служби у м. Києві та Київській області звернулося до суду з позовом до громадянина Грузії ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість) місяців громадянина Грузії ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що 14 листопада 2019 року за результатами реалізації оперативної інформації у м. Києві працівниками Управління стратегічних розслідувань ГУНП у м. Києві спільно з працівниками патрульної служби на Харківській площі був затриманий та доставлений до приміщення Броварського РВ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області громадянин Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме: проживав без документів, які б надавали право законного перебування на території України на визначений строк.

У ході перевірки було встановлено, що 04.12.2009 р. рішенням ГУМВС України в Харківській області Відповідач, набув громадянство України відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 19.10.2009 року.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22.09.2010 р. скасовано рішення Московського районного суду м. Харкова від 19.10.2009 р. про встановлення факту постійного проживання на території України ОСОБА_1 до 24.08.1991 року за нововиявленими обставинами.

На підставі ухвали Московського районного суду м. Харкова від 22.09.2010 р. рішенням ГУМВС України в Харківській області від 27.09.2010 р. скасовано рішення ГУМВС України в Харківській області від 04.12.2009 р. про набуття громадянства України ОСОБА_1 згідно зі статтею 21 Закону України «Про громадянство України».

Тобто, 27.09.2010 р. УГІРФО ГУМВС України в Харківській області прийняте рішення, відповідно до якого рішення ГУМВС України в Харківській області від 04.12.2009 р. про набуття ОСОБА_1 громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство» скасовано у зв`язку з тим, що громадянство набуто внаслідок подання завідомо неправдивих відомостей.

Також було встановлено, що 24.03.2010 р. Дніпровським РВ ГУМВС України в м. Києві Відповідач був документований паспортом громадянина України на підставі довідки № 3081 про набуття громадянства України виданої 04.12.2009 р. УГІРФО ГУМВС України в Харківській області.

На підставі висновку ВГІРФО Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві від 03.08.2011 р. паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 оформлений 24.03.2010 р. Дніпровським РВ ГУМВС України в м. Києві на ім`я ОСОБА_1 визнаний недійсним та підлягає вилученню і знищенню в установленому законом порядку.

У липні 2016 року відповідач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ГУДМС України в Харківській області про визнання протиправними дій та скасування рішення.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 06.09.2016 р. у справі № 820/3650/16 в задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування рішення ГУМВС України в Харківській області від 27.09.2010 р. про набуття громадянства України відмовлено в повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2016 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.09.2016 р. - скасовано. Даним судовим рішенням скасовано рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 27.09.2010 р. про скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 04.12.2009 року про набуття громадянства України ОСОБА_1 .

Постановою Верховного Суду від 07 грудня 2018 року за касаційною скаргою заступника прокурора Харківської області задоволено касаційну скаргу та скасовано рішення суду апеляційної інстанції, а рішення Харківського окружного адміністративного суду про відмову в задоволенні позову залишено без змін.

Таким чином, станом на сьогодні рішення ГУМВС України в Харківській області від 27.09.2010 р. про скасування рішення про набуття ОСОБА_1 громадянства України чинне та законне.

Отже, відповідач після закінчення дозволеного строку перебування в Україні своєчасно не виїхав та ухиляється від виїзду з України. Документи на отримання посвідки на тимчасове проживання в Україні або дозволу на імміграцію в Україну не оформляв. Для продовження строку перебування в Україні в органи міграційної служби не звертався. Приймаючої сторони, близьких родичів та власного житла в Україні не має, паспортного документа при собі також немає.

В результаті проведеної перевірки встановлено, що громадянин Грузії ОСОБА_1 знаходиться на території України без будь-яких документів, які б підтверджували його особу та законність перебування на території України.

Тому, з метою проведення процедури ідентифікації відповідача та з`ясування питання законності перебування останнього на території України, позивач просив затримати з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість) місяців, звернувши рішення до негайного виконання.

Ухвалою від 15.11.2019 року провадження по справі було відкрито, справа призначена до розгляду на 15.11.2019 року.

В судовому засіданні представник позивача Пирожок О.Б. підтримав заявлений позов із вказаних у ньому підстав.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, відмовився від прийняття участі у судовому засіданні, що підтверджено актом від 15.11.2019 р. про відмову від участі в судовому засіданні в режимі відео конференції та актом від 15.11.2019 р. про відмову від участі в судовому засіданні призначеному до розгляду у Вознесенському міськрайонному суді Миколаївської області.

Заслухавши пояснення представника позивача Пирожок О.Б., дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

14 листопада 2019 року за результатами реалізації оперативної інформації у м. Києві працівниками Управління стратегічних розслідувань ГУНП у м. Києві спільно з працівниками патрульної служби на Харківській площі був затриманий та доставлений до приміщення Броварського РВ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області громадянин Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме: проживав без документів, які б надавали право законного перебування на території України на визначений строк.

Також було встановлено, що відповідач після закінчення дозволеного строку перебування в Україні своєчасно не виїхав та ухиляється від виїзду з України. Документи на отримання посвідки на тимчасове проживання в Україні або дозволу на імміграцію в Україну не оформляв. Для продовження строку перебування в Україні в органи міграційної служби не звертався. Приймаючої сторони, близьких родичів та власного житла в Україні не має, паспортного документа при собі також немає.

14.11.2019 року відносно громадянина Грузії ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення ПР ЦМУ 001310 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності відповідно до ч.1 ст.203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме проживав без документів на право проживання в Україні.

Постановою про накладення адміністративного стягнення ПН ЦМУ 001310 від 14.11.2019 року на громадянин Грузії ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення ним правопорушення передбаченого ч.1 ст.203 КУпАП.

З рапорту старшого оперуповноваженого в ОВС УСР ГУНП у м. Києві вбачається, що громадянин Грузії ОСОБА_1 неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 14 ст. 1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" нелегальний мігрант це іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Частиною 3 статті 3 розділу І Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" зазначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частини 1 статті 9 розділу II Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Абзацом 1 статті 26 розділу III Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

Частиною 1 статті 30 вказаного Закону визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Отже, беручи до уваги встановлені працівниками УДМС України в Миколаївській області факти, можна дійти до висновку, що громадянин Грузії ОСОБА_1 , є нелегальним мігрантом та знаходиться на території України без законних на те підстав.

Відповідно до п. 26 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року N 1 "Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні" іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", ст.13 Закону України "Про імміграцію".

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

В судовому засіданні встановлено, що громадянин Грузії ОСОБА_1 , не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту. З відповідними заявами до працівників ДМС України відповідач не звертався. Доказів протилежного суду не надано.

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судам варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст.31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

У суду відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства". Доказів протилежного суду не надано.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави вважати, що клопотання про затримання щодо іноземця або особи без громадянства може бути подано стосовно особи, до якої подано та розглядається адміністративний позов про примусове видворення, при цьому підставою затримання повинні слугувати докази на підтвердження обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі.

В абзаці першому пункту 4 статті 30 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» зазначено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Крім того, пунктом 1 розділу VI Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом МВС, Адміністрації Держприкордонслужби та Служби безпеки України 23.04.2012 № 353/271/150, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2012 за № 806/21119, визначено, що якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само уразі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Зважаючи на те, що у громадянина Грузії ОСОБА_1 відсутні документи, що посвідчують його особу а також документи на право перебування на території України, а також беручи до уваги відсутність факту звернення до ДМС з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, позовні вимоги підлягають задоволенню, а відповідач підлягає затриманню з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з метою його ідентифікації, а також примусовому видворенню за межі держави Україна.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України, суд який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Зважаючи на вимоги, заявлені позивачем в прохальній частині адміністративного позову та керуючись п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України, суд вбачає підстави звернути рішення до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 2., 5, 9, 72, 77, 289, 241, 243, 246, п. 16 ст.289, 293, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив

адміністративний позов Центрального міжрегіонального управління Державної Міграційної служби у м. Києві та Київській області до громадянина Грузії ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість) місяців громадянина Грузії ОСОБА_1 - задовольнити.

Затримати громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням його до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою ідентифікації, на строк, необхідний для забезпечення примусового видворення за межі України, але небільше як на шість місяців.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.М.Ротар