Справа № 640/20852/18
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Ключковича В.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо", третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" Северина Юрія Петровича, в якому просив суд :

- визнати протиправними дії відповідача щодо визнання нікчемним правочину: перерахування грошових коштів в межах ПАТ "Банк Камбіо" з рахунку ТОВ "Весташляхбуд" на його рахунок в сумі 195460,00 грн з призначенням платежу "Надання позики згідно договору позики (поворотної фін. допомоги) № ФП-16/09-2014-1 від 16.09.2014".

- зобов`язати відповідача включити до переліку рахунків ПАТ "Банк Камбіо", за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, інформацію про нього - ОСОБА_1 , як особи, яка має право на відшкодування коштів за договором на відкриття та обслуговування поточного рахунку № НОМЕР_1 , укладеного з ПАТ "Банк Камбіо" 17 вересня 2014 року та подати такий перелік до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 липня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення інформації про позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором про відкриття та обслуговування поточного рахунку № НОМЕР_1 , укладеного з ПАТ "Банк Камбіо" 17 вересня 2014 року в сумі 195460,00 грн.

Зобов`язано відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб доповнення до переліку рахунків про збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування щодо ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в сумі 195460,00 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що у спірних правовідносинах Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо" не є належним відповідачем, оскільки лише виконує функцію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо виплати гарантованої суми вкладів фізичних осіб.

Крім того, апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що внаслідок перерахування коштів на рахунок позивача юридичною особою, певні переваги, прямо не встановлені законодавством чи внутрішніми документами банку, виникли саме у позивача, оскільки, на переконання відповідача, ці переваги виникли у юридичної особи.

З огляду на зазначене, відповідач вважає, що прийняте Окружним адміністративним судом м.Києва оскаржуване рішення не відповідає вимогам, встановленим ст. 242 КАС України, а тому відповідно до положень ст. 317 КАС України підлягає скасуванню.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року відкрито апеляційне проважедження за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2019 року та на підставі приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Відзиву на апеляційну скаргу позивачем та третьою особою до суду подано не було.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи 17 вересня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ "Банк Камбіо" було укладено договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку № НОМЕР_1 у національній валюті.

Відповідно до пункту 1.1. та 2.1 Договору банк відкриває Клієнту поточний рахунок протягом одного дня після надання необхідних документів та здійснює його розрахунково - касове обслуговування.

Згідно виписки по особовому рахунку позивача 17 вересня 2014 року на рахунок № НОМЕР_1 було зараховано кошти у сумі 195460,00 грн. від ТОВ "Весташляхбуд" з призначенням платежу: надання позики згідно договору позики (поворотної фінансової допомоги).

Постановою Правління Національного банку України від 04 грудня 2014 року №782 віднесено ПАТ "Банк Камбіо" до категорії неплатоспроможних.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 04 грудня 2014 року №140 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ " Банк Камбіо".

На підставі постанови Правління Національного банку України від 27 лютого 2015 року №144 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02 березня 2015 року прийнято рішення №46 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Камбіо" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку".

У зв`язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02 березня 2015 року рішення №46 про початок ліквідації ПАТ " Банк Камбіо" Фонд з 06 березня 2015 року розпочав виплати коштів вкладникам даного банку.

14 червня 2018 року відповідачем було направлено на адресу ТОВ «Весташляхбуд» повідомлення про нікчемність правочину (вчиненого 17.09.2014 щодо перерахування коштів в межах ПАТ "Банк Камбіо" з рахунку ТОВ «Весташляхбуд» № НОМЕР_2 на рахунок фізичної особи ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в сумі 195460,00 грн. з призначенням платежу: надання позики згідно договору позики (поворотної фінансової допомоги) № ФП-16/09-2014-) та застосування наслідків нікчемності, що було обумовлено п. 7 ч. 3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та нормативними актами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Протягом процедури ліквідації Банку позивач неодноразово звертався до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявами про виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом. Проте, оскільки гарантована Законом сума відшкодування за вкладом позивачу виплачена не була, останній вважаючи, що його права були порушені безпідставним визнанням відповідачем правочину нікчемним на підставі пункту 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452- VI та не включенням його особи до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Приймаючи рішення в частині задоволених позовних вимог Окружний адміністративний суд виходив з того, що позивач є вкладником банку, на якого розповсюджуються гарантії на відшкодування вкладу за рахунок коштів Фонду у межах гарантованої суми, натомість уповноваженою особою Фонду не доведено правомірності дій, що пов`язані з віднесенням договору банківського вкладу позивача до нікчемного, що в свою чергу має вплив на законні права та інтереси позивача і стало наслідком не включення останньої до переліку вкладників.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Законом № 4452-VI установлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.

Відповідно до приписів ст. 2 цього Закону вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Колегія суддів зазначає, що законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом. Немає таких обмежень і в укладеному позивачем договорі банківського вкладу (депозиту).

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Разом з цим, частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно ч. 1, 2 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, (…), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, (…). Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. гривень.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру такого відшкодування після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб, а також порядок здійснення виплат коштів за вкладами протягом дії тимчасової адміністрації в межах суми, гарантованої Фондом, за рахунок цільової позики Фонду визначено в Положенні про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року №14 (далі - Положення).

Згідно з пунктами 3-5 розділу ІІІ Положення (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

З огляду на вказані норми законодавства, суд апеляційної інстанції зауважує, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом № 4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому, положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач уклав з ПАТ "Банк Камбіо" договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку від 17 вересня 2014 року та на відповідному рахунку позивача розміщено грошові кошти на загальну суму 195 460,00грн., отже у розумінні закону ОСОБА_1 є вкладником.

Укладення зазначеного договору та зарахування коштів на рахунок відбулось 17 вересня 2014 року, до початку віднесення ПАТ "Банк Камбіо" до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації (04 грудня 2014 року).

Отже, вклад розміщено на рахунку ПАТ "Банк Камбіо" до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі ст. 26 Закону № 4452-VI.

При цьому, уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ "Банк Камбіо", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до норм Закону № 4452-VI.

Аналогічна правова позиція у подібних відносинах, висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 802/351/16-а (провадження № 11-886апп18), в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 липня 2019 року у справі № 826/14295/18.

Разом з цим, судова колегія звертає увагу, що положення п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI не можуть бути застосованими до договору банківського рахунку, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ "Банк Камбіо", оскільки на підставі цього договору у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови договору не передбачають обов`язку банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.

Доказів на підтвердження факту того, що дії ТОВ "Весташляхбуд " щодо перерахунку коштів з власного банківського рахунку на рахунок позивача суперечить закону відповідачем суду не надано.

З огляду на зазначене, колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача щодо нікчемності договору банківського вкладу з мотивів перерахування коштів на рахунки позивача іншою юридичною особою, оскільки вони не ґрунтуються на нормах законодавства, а також не підтверджуються матеріалами справи.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зауважує, що за висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.07.2018 у справі № 826/1476/15, якщо внаслідок проведених операцій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державою виплат), то стаття 38 Закону № 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі ст. 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

У свою чергу, предметом розгляду і доведення у даній справі є фактичні обставини щодо наявності чи відсутності у відповідача передбачених законом підстав для невключення позивача до Переліку вкладників і відповідно правомірності в зв`язку з цим їх дій та бездіяльності.

В той же час, встановлення дійсної належності отриманих на рахунок позивача коштів, фактів поділу великого вкладу з метою набуття права на його відшкодування за рахунок коштів Фонду, наявність в окремих осіб умислу на заволодіння державними коштами не були предметом розгляду у даній справі.

Такі фактичні обставини підлягають самостійному доведенню і встановленню на підставі відповідних доказів, за участю усіх осіб, для яких встановлення таких обставин може мати значення.

Аналогічні висновки було викладено колегіями суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 29 травня 2019 року у справі № 826/28233/15, від 26 липня 2019 року у справі № 826/14295/18.

Отже, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для визнання відповідної бездіяльності відповідача протиправною.

Разом з цим, приписами п. 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.

З урахуванням вказаних норм законодавства та встановлених обставин справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зобов`язання відповідача подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Банк Камбіо» за рахунок Фонду.

Разом з цим, судовою колегією встановлено, що мотиви та доводи наведені у апеляційній скарзі, висновки суду першої інстанції не спростовують, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що позивач в силу положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відповідає вимогам до вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення про визнання протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язання включити інформацію про позивача до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Положеннями ст. 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на зазначене, та враховуючи, що колегією суддів не встановлено порушень судом першої інстанції під час вирішення даної справи, які відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для його скасування, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо" залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович