Справа № 520/10471/19
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2019-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2019 р. № 520/10471/19
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу № 520/10471/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Первомайського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням довідки №2/52987 від 12 березня 2018 року;

- скасування рішення про відмову у здійсненні перерахунку від 24 липня 2019 року № 432/02.17-20;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 26 червня 2019 року з урахуванням уточненої довідки № 2/52987 від 12 березня 2018 року з урахуванням грошового забезпечення в рублях та копійках і в іноземній валюті (злотих Польщі).

В обґрунтування позову позивач зазначив, що рішення Первомайського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України Харківської області, оформлене листом № 432/02.17-20 від 24 липня 2019 року про відмову в перерахунку пенсії є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2109 відкрито спрощене провадження по справі № 520/10471/19 та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу. Проте, відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

12 березня 2018 року Федеральною державною казенною установою "Центральний архів Міністерства оборони Російської Федерації" виготовлено архівну довідку № 2/52987, відповідно до якої встановлено, що позивач в період з вересня 1982 року по січень 1988 року проходив службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді начальника зміни, мав військове звання старшого прапорщика. Також, у вказаній довідці зазначено відомості про заробітну плату ОСОБА_1 за період з вересня 1982 року по грудень 1985 року в польських злотих.

З метою отримання довідки про курси валют 15.03.2019 позивач звернувся із відповідною заявою до Національного банку України.

Листом № 40-0006/15051 від 19.03.2019 Національний банк України повідомив ОСОБА_1 , що за інформацією, розміщеною на сайті Центрального банку РФ (Банку Росії), офіційний курс карбованця СРСР до польського злотого (для неторгових платежів), встановленого Державним банком СРСР з вересня 1982 р. до квітня 1985 р. (включно), становив (карбованця СРСР за 100 польських злотих): з вересня 1982 р. до січня 1984 р. (включно) - 2,31; у лютому 1984 р. - 2,002; з березня 1984 р. до листопада 1984 р. (включно) - 1,67; з грудня 1984 р. до квітня 1985 р. (включно) - 1,45. Офіційний курс карбованця СРСР до польського злотого (для неторгових платежів), встановленого Державним банком СРСР з травня 1985 р. до грудня 1987 р. (включно), становив (карбованця СРСР за 1000 польських злотих): у травні 1985 р. - 13,192; з червня 1985 р. до травня 1986 р. (включно) - 12,94; у червні 1986 р. - 11,932; з липня 1986 р. до квітня 1987 р. (включно) - 11,90; у травні 1987 р. - 10,522; з червня 1987 р. до грудня 1987 р. (включно) - 10,42.

26.06.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням довідки Федеральної державної казенної установи "Центральний архів Міністерства оборони Російської Федерації" № 2/52987 від 12.03.2018 та довідки Національного банку України про курси валют.

Проте, листом № 432/02.17-20 від 24.07.2019 Первомайським відділом обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України Харківської області відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 , оскільки такий перерахунок з урахуванням польських злотих не передбачено законодавством.

Не погоджуючись із такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Статтею 72 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що при обчисленні середньомісячного заробітку працівникам за роботу за межами України враховується заробітна плата, яку вони одержували перед виїздом (статті 64-67), або за їх вибором заробіток, що визначається відповідно до статті 73 цього Закону, а за умови сплати в цей період внесків до Пенсійного фонду України - на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

При цьому, суд вважає необхідним зазначити, що механізм оплати праці спеціалістів (на час роботи позивача у військовій частині) регулювався Правилами про умови праці радянських робітників за кордоном, затвердженими Державним Комітетом Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати від 25.12.1974 за № 365, пункт 42 яких зазначав, що на соціальне страхування працівників установ СРСР за кордоном, які направлені з СРСР, а також прийнятих на роботу на місці на штатні посади з числа членів їх сімей, відповідні міністерства та відомства сплачують в СРСР у централізованому порядку страхові внески у відсотках, встановлених урядом СРСР від сум заробітної плати, виплачуваної названим працівникам в радянській та іноземній валютах.

Згідно п. 124 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій в заробіток для обчислення пенсії зараховуються усі види заробітної плати, на які по діючим правилам проводилося нарахування страхових внесків, крім виплат разового характеру.

Таким чином, відрахування внесків на державне соціальне страхування проводилось від всієї суми нарахованої заробітної плати незалежно від того, в якій валюті вона була виплачена робітникові.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстав для відмови у перерахунку пенсії позивача на підставі довідки Федеральної державної казенної установи "Центральний архів Міністерства оборони Російської Федерації" № 2/52987 від 12.03.2018 у відповідача відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні "Суханов та Ільченко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (параграф 52).

Суд зазначив, що ст. 1 Першого протоколу включає в себе три окремих норми: "перша норма, викладена у першому реченні першого абзацу, має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма, що міститься в другому реченні першого абзацу, стосується позбавлення власності і підпорядковує його певним умовам; третя норма, закріплена в другому абзаці, передбачає право Договірних держав, зокрема, контролювати користування власністю відповідно до загальних інтересів. Проте ці норми не є абсолютно непов`язаними між собою. Друга і третя норми стосуються конкретних випадків втручання у право на мирне володіння майном, а тому повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закріпленого першою нормою" (параграф 30).

Щодо соціальних виплат, ст. 1 Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, мати чи ні будь-яку форму системи соціального забезпечення та обирати вид або розмір виплат за такою системою. Проте якщо Договірна держава має чинне законодавство, яке передбачає виплату як право на отримання соціальної допомоги (обумовлене попередньою сплатою внесків чи ні), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію ст. 1 Першого протоколу щодо осіб, які відповідають її вимогам (параграф 31).

Суд повторив, що першим і найголовнішим правилом ст. 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (параграф 53).

Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Щокін проти України" (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) від 14 жовтня 2010 року.

Перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки "на умовах, передбачених законом", а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів". Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (параграф 50).

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та є такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ідентифікаційний код - 14099344) про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Первомайського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням довідки Федеральної державної казенної установи "Центральний архів Міністерства оборони Російської Федерації" № 2/52987 від 12 березня 2018 року.

Скасувати рішення Первомайського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України Харківської області про відмову у здійсненні перерахунку, оформлене листом № 432/02.17-20 від 24 липня 2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 26 червня 2019 року з урахуванням довідки Федеральної державної казенної установи "Центральний архів Міністерства оборони Російської Федерації" № 2/52987 від 12 березня 2018 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ідентифікаційний код - 14099344) судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справа розглядалась в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.С. Мороко