Справа № 200/9518/19-а
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 р. Справа№200/9518/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зінченка О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Донецькій області (за місцезнаходженням: вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд. 114, м. Маріуполь, Донецька область, 87526, ) про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-455-17 від 16 травня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-455-17 від 16 травня 2019 року у сумі 44 213,71 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дізналась про наявність вимоги про сплату боргу від 16 травня 2019 року тоді, коли отримала 30 травня 2019 року від відповідача вимогу про сплату боргу на суму 44 213,71 грн. Вважає спірну вимогу протиправною, оскільки на нього розповсюджується дія пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині звільнення від виконання обов`язків платника єдиного внеску до закінчення проведення антитерористичної операції, у тому числі звільнення від сплати єдиного внеску у період з 14 квітня 2014 року по теперішній час, оскільки він, як фізична особа - підприємець перебуває на обліку як платник єдиного внеску в ПокровськійОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області, що розташована на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція. Вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки він звільнений від сплати єдиного внеску.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2019 року позовна заява залишена без руху.

22 серпня 2019 року позивачем подана заява на продовження строку на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 23 серпня 2019 року продовжені строки позивачу на усунення недоліків позовної заяви.

16 вересня 2019 року позивачем усунуті недоліки позовної заяви.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. справи 1).

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України протягом разумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

30 вересня 2019 року відповідачем до суду наданий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача. Свою позицію відповідач вмотивовував посилаючись на приписи Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Зазначив, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно сплачувати внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. Зазначає, що вимога є виконавчим документом.

Вважає недоцільним посилання позивача на пункт 9-4 розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону 2464, оскільки згідно пункту 28 розділу І Закону України від 24.12.2015 р. № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», зміни внесені Законом України № 1669-VII від 02.09.2014 р. «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» до розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону 2464 втратили чинність.

Крім того, відповідач зазначив, що відповідно до Указу Президента України від 30 квітня 2018 року №116/2018 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях» закінчена антитерористична операція, у зв`язку з чим відповідач вважає, що оскаржувана вимога відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак позовні вимоги позивача є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Також зазначає, що до складу боргу у сумі 44 213,71 грн. входить заборгованість, яка складена до початку проведення АТО, а саме за період з 20 січня 2012 року по 20 січня 2014 року у загальному розмірі 11 907,65 грн. (арк. справи 20-23).

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги, дослідивши докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність певних обставин справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку, як платник єдиного внеску у Головному управлінні ДФС у Донецькій області, Покровського управління. Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань фізична особа підприємець ОСОБА_1 , зареєстрований за місцем проживання: АДРЕСА_2 , Код КВЕД 69.10 Діяльність у сфері права (основний).

Згідно свідоцтва платника єдиного податку Серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 з 01 січня 2012 року перебуває на спрощеній системі оподаткування, ставка єдиного податку 5 % (3 група), вид діяльності у сфері права (арк. справи 26).

Згідно Витягу з реєстру платників єдиного податку, ОСОБА_1 з 01 січня 2019 року перебуває на спрощеній системі оподаткування і ставка платника єдиного податку 3 група становить 5 %, вид діяльності у сфері права (арк. справи 27).

24 березня 2018 року позивач звернувся із заявою до Ясинуватсько-Авдіївського відділення Красноармійської ОДПІ ГУ ДФС в Донецькій області про звільнення його від сплати єдиного податку з 14 квітня 2014 року до завершення АТО (арк. справи 12-13).

Листом Покровського ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області від 05 квітня 2018 року за вихідним № 716/10/05-28 повідомлено позивача про сервісне обслуговування платників, у зв`язку з чим запропоновано звернутись із заявою про звільнення його від сплати єдиного податку з 14 квітня 2014 року до завершення АТО до Головного управління ДФС у Донецькій області (арк. справи 14).

09 жовтня 2018 року позивач звернувся із заявою із вищезазначеним питанням до Головного управління ДФС у Донецькій області (арк. справи 16-18).

Листом Головного управління ДФС у Донецькій області від 09 листопада 2018 року за вихідним № 50099/10/05-99-13-06 на звернення позивача від 09 жовтня 2018 року повідомлено про те, що з 01 січня 2016 року законодавством про єдиний внесок не передбачено особливих умов щодо виконання зобов`язань платниками єдиного внеску, які перебувають на обліку у контролюючих органах, розташованих на території населених пунктів, де проводилась АТО. В листі зазначено, що за позивачем рахується заборгованість по єдиному внеску у сумі 39002,35 грн. (арк. справи 20-23).

16 травня 2019 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області, на підставі статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у відношенні позивача складена вимога № Ф-455-17 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальну суму 44 213,71 грн., в тому числі: за основним платежем 44043,71 грн. та штрафу - 170,00 грн., (арк. справи 10).

Згідно інтегрованої картки платника податку з єдиного внеску, представленої відповідачем, за позивачем рахується заборгованість у сумі 44 213, 71 грн. (арк. справи 80).

Встановлені вище обставини не є спірними та визнаються сторонами.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08 липня 2010 року №2464-VI (далі Закон № 2464).

Згідно з частиною 2 статті 2 Закону № 2464 виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

У відповідності до пункту 5 частини 1 статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до положень пункту 1 частини 2 статті 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону № 2464. У відповідності до частини 8 цієї статті платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5 1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Відповідно до абзаців 1, 3, 4 частини 4 статті 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Законом України №1669-VII від 02 вересня 2014р. «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набрав чинності 15 жовтня 2014 року, у Законі України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 (у наступному 9-4) такого змісту:

Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

На виконання абзацу 3 пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р), яке втратило чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Суд зазначає, що саме перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Місто Авдіївка, на території якого розташована Інспекція, в якій на обліку як платник єдиного внеску перебувала позивач, входить до Переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р(втратило чинність) і Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2014 року № 1275-р (чинне).

З огляду на дію пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску звільняється від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції за умови перебування його на обліку органу доходів і зборів, розташованому на території населеного пункту, де проводилася така операція.

Так, відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 березня 2018 року у справі № 812/292/18-а, яку суд враховує при розгляді даної справи відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сума заборгованості складає за поданими деклараціями позивача, а саме: декларації позивача від 21 січня 2012 року у розмірі 2364,47 грн., від 21 червня 2012 року донарахованого штрафу у розмірі 170 грн. за статтею 126 ПК України, декларації позивача від 21 січня 2013 року у розмірі 4572,42 грн., декларації позивача від 22 квітня 2013 року у розмірі 1194,03 грн., декларації позивача від 22 липня 2013 року у розмірі 1194,03 грн.,нарахованого по декларації позивача від 22 липня 2013 року у розмірі 1194,03 грн., нарахованого єдиного внеску від 21 жовтня 2013 року у розмірі 1194,03 грн.,нарахованого єдиного внеску від 20 січня 2014 року у розмірі 1218,67 грн., що у загальному розмірі складає 11 907,65 грн., яка виникла у період з січня 2012 року по січень 2014 рік, тобто не у період проведення антитерористичної операції, а у період адміністрування єдиного внеску органами Пенсійного фонду України.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині скасування спірної вимоги на суму 11 907,65 грн. не підлягають задоволенню.

З урахуванням того, що платники єдиного соціального внеску звільнені від сплати єдиного внеску за період з квітня 2014 року та враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню шляхом скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування від 16 травня 2019 року № Ф-455-17 в частині суми недоїмки у розмірі 32 306,06 гривень.

За приписами частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 768,40 гривень, що підтверджується наявною в матеріалах адміністративної справи квитанцією від 21 червня 2019 року (арк. справи 63).

Тому наявні підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеній частині позовних вимог,а саме у розмірі 576 грн. 30 копійок.

На підставі положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», керуючись 2, 3, 5- 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 94, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Донецькій області (за місцезнаходженням: вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд. 114, м. Маріуполь, Донецька область, 87526, ) про скасування вимоги зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 16 травня 2019 року № Ф-455-17 у розмірі 44 213,71 грн., - задовольнити частково.

Скасувати вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 16 травня 2019 року № Ф-455-17 в частині суми недоїмки у розмірі 32 306,06 гривень (тридцять дві тисячі триста шість гривень 06 копійок).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області (місцезнаходження: вул. 130 Таганрозької дивізії 114, м. Маріуполь, Донецька область, 87526, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 576 грн. 30 копійок (п`ятсот сімдесят шість) гривень 30 копійок.

Повний текст судового рішення прийнятий в письмовому провадженні 14 листопада 2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.В. Зінченко