Справа № 280/2380/19
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

30 жовтня 2019 року (о 16 год. 58 хв.) Справа № 280/2380/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання: Сонгулія О.В, представника позивача: адвоката Шрамікової П.М., представників відповідача: Гнєдової А.В., Куріпки Я.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області (71652, Запорізька область, Василівський район, с.Підгірне, вул.Чкалова, буд.101; ),

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача:

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ),

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ),

ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ),

ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 .),

ОСОБА_6 ( АДРЕСА_4 .),

ОСОБА_7 ( АДРЕСА_5 ),

про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області (далі відповідач, Підгірненська сільська рада), в якому позивач просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду клопотання позивача від 29 листопада 2019 року про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою;

2) скасувати рішення відповідача №26 від 29 березня 2019 року «Про надання згоди на поділ земельної ділянки»;

3) зобов`язати відповідача розглянути клопотання позивача від 29 листопада 2018 року про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та надати відповідь у встановлені законодавством строки.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що ним 29.11.2018 подано клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, визначивши бажане місце розташування земельної ділянки в межах земельної ділянки з кадастровим номером :01:010:0030. 29.03.2019 відбулася 21 сесія Підгірненської сільської ради, на якій розглянуто заяви громадян ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (далі треті особи) про надання дозволу на розробку технічної документації з землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та прийнято рішення №26 від 29 березня 2019 року «Про надання згоди на поділ земельної ділянки», яким третім особам надано дозвіл на поділ земельної з кадастровим номером :01:010:0030, на яку претендував позивач. При цьому звернення позивача залишилось не розглянутим. Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду його звернення, оскільки зазначає, що подав заяву раніше деяких з осіб, визначених в оскаржуваному рішенні, зокрема, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , крім того, його сім`я є багатодітною. Враховуючи наведене, позивач вважає оскаржуване рішення Підгірненської сільської ради протиправним та таким, що підлягає скасуванню, та просить зобов`язати відповідача розглянути його клопотання та надати відповідь у встановлені законодавством строки.

Ухвалою суду від 24.05.2019 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 12.06.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 09.07.2019.

08.07.2019 представник відповідача подав відзив на позовну заяву (вх.№28047), у якому проти задоволення позовних вимог заперечує та з посиланням на норми Земельного кодексу України зазначає, що дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є рішенням без якого не може бути реалізоване право на отримання земельної ділянки у власність. Особа має право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу, якщо уповноважений орган у місячний строк не надав ні дозволу на його розроблення, ні мотивованої відмови у наданні такого дозволу. Крім того, звертає увагу, що клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою після розгляду на засіданні постійної комісії рекомендовано для затвердження на пленарному засіданні. Таким чином, клопотання позивача розглянуто. Щодо оскаржуваного рішення Підгірненської сільської ради від 29.03.2019 №26 вказує, що воно прийнято із дотриманням вимог законодавства України. Вказане рішення є індивідуальним актом місцевого самоврядування, який застосовується одноразово і після реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання. Отже, позовна вимога щодо скасування оскаржуваного рішення є неможливою, оскільки це рішення вичерпало свою дію шляхом виконання. Просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 09.07.2019 відкладено розгляд справи та призначено підготовче засідання на 07.08.2019.

25.07.2019 позивач подав відповідь на відзив (вх.30874), в якому не погоджується з доводами відповідача, додатково посилається на порушення третіми особами порядку подачі клопотань про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та невідповідність змісту вказаних клопотань нормам чинного законодавства. Вважає, що оскаржуваним рішенням Підгірненської сільської ради порушено всі принципи передбачені ч.2.ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Ухвалою суду від 07.08.2019 продовжено підготовче провадження у справі на 30 днів, відкладено розгляд справи та призначено підготовче засідання на 10.09.2019.

Ухвалою суду від 10.09.2019 залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , оголошено перерву у підготовчому засіданні до 25.09.2019.

Ухвалою суду від 25.09.2019 провадження у справі зупинено, призначено наступне підготовче засідання на 16.10.2019.

30.09.2019 до суду надійшли пояснення третіх осіб (вх.40517), у яких вони зазначають, що надані ними заяви та документи розглядались відповідачем на загальних підставах без надання будь-якої переваги, а Підгірненська сільська рада діяла виключно в межах своїх повноважень, та у відповідності до вимог діючого законодавства України. Звертають увагу, що у позивача відсутні будь-які переваги на отримання земельної ділянки у власність перед іншими особами, оскільки жодним нормативно-правовим актом йому такої переваги не надано як і будь-кому іншому. Крім того, треті особи просять розглянути справу за їх відсутності.

Призначене на 16.10.2019 підготовче засідання відкладено на 21.10.2019 у зв`язку з відрядженням головуючого судді у справі.

Ухвалою суду від 21.10.2019 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 21.10.2019 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 28.10.2019.

Ухвалою суду від 28.10.2019 закрито підготовче провадження у справі, призначено судове засідання на 30.10.2019.

28.10.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 29.10.2019 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

У судовому засіданні 30.10.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заявах по суті справи, та просив їх задовольнити у повному обсязі

У судовому засіданні 30.10.2019 представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечили з підстав, викладених у заявах по суті справи, просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

У судовому засіданні 30.10.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши вступне слово представників сторін, надані ними пояснення, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд встановив такі обставини.

29.11.2018 ОСОБА_1 звернувся до Підгірненської сільської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, у якому просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, орієнтованою площею 2,000 га, яка розташована на території Підгірненської сільської ради (а.с.14). До клопотання позивачем подано схему розташування земельної ділянки, на якій визначено бажане розташування земельної ділянки в межах земельної ділянки з кадастровим номером :01:010:0030 (а.с15).

Крім того, до Підгірненської сільської ради із заявами про надання земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства звернулись треті особи, які також визначили бажане місце розташування земельної ділянки в межах земельної ділянки з кадастровим номером :01:010:0030 (а.с.55-70).

Рішенням Підгірненської сільської ради від 29.03.2019 №26 «Про надання згоди на поділ земельної ділянки» вирішено:

1) надати згоду ОСОБА_2 на поділ земельної ділянки кадастровий №:01:010:0030, на землях Підгірненської сільської ради, площею 8,4888 на шість земельних ділянок площами 2,0000 га, 2.0000 га, 1,1222 га, 1,1222 га, 1,1222 га, та 1,1222 га.

2) після погодження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та реєстрації новосформованих земельних ділянок в Державному земельному кадастрі гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 подати заяви про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площами 2,0000 га, 2,0000 га, 1,1222 га, 1,1222 га, 1,1222 га, та 1,1222 га в установленому порядку (а.с.28).

На запит представника позивача відповідач листом від 23.04.2019 №140/06-18 надав відповідь, що клопотання гр. ОСОБА_1 було розглянуте на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою, і члени постійної комісії запропонували багатодітним сім`ям надати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на земельній ділянці комунальної власності Підгірненської сільської ради кадастровий номер :04:003:0002 площею 24,6336 га. На черговому засіданні постійної комісії при розгляді клопотань багатодітних родин та проекту рішення «Про надання згоди на поділ земельної ділянки» виникли суперечки, з цієї причини проект рішення не був поданий на розгляд сесії. Відносно громадян, яким прийнято Рішення №26 «Про надання згоди на поділ земельної ділянки» до заяв громадяни ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 додано схеми розташування земельної ділянки на яку претендують, крім громадян ОСОБА_3 , ОСОБА_2 у яких є розпорядження голови РДА від 16.05.2011 №303 (а.с.29).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не надання вмотивованої відповіді у встановлені законодавством строки на клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених позовних вимог, надаючи оцінку аргументам сторін, викладеним у заявах по суті справи, оцінюючи надані сторонами докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 13 Основного Закону проголошено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Положеннями статті 19 Основного Закону проголошено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначено Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР (тут й надалі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №280/97-ВР).

Положеннями статті 25 Закону №280/97-ВР визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Статтею 59 Закону №280/97-ВР встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною 1 статті 3 Земельного кодексу України (тут й надалі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Положеннями частини 3 статті 22 Земельного кодексу України встановлено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Частиною 2 статті 116 Земельного кодексу України визначено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з частиною 5 статті 116 Земельного кодексу України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначені статтею 122 Земельного кодексу України.

Так, положеннями статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у власність врегульовано статтею 118 Земельного кодексу України.

Частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України, визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Положеннями частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до частини 8 статті 118 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Частиною 9 статті 118 Земельного кодексу України, врегульовано, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Приписами частини 10 статті 118 Земельного кодексу України, закріплено, що у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Отже, для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами (клопотаннями) для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 Земельного кодексу України органи приймають у місячний строк одне з відповідних рішень.

Як вбачається з відзиву на позовну заяву, відповідач посилається на те, що позивач мав право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу, якщо уповноважений орган у місячний строк не надав ні дозволу на його розроблення, ні мотивованої відмови у наданні такого дозволу, однак не зробив цього.

Суд зазначає, що згідно з абзацом 3 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України особа має право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу, якщо уповноважений орган у місячний строк не надав ні дозволу на його розроблення, ні мотивованої відмови у наданні такого дозволу.

Проте, цією нормою закріплено виключно право, а не обов`язок громадянина замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу.

Використання особою права замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу не позбавляє такий орган обов`язку розглянути заяву згідно із чинним законодавством та прийняти відповідне рішення.

Судом встановлено, що позивач не скористався своїм правом замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без відповідної згоди відповідача.

При цьому судом встановлено, що Рішенням Підгірненської сільської ради від 29.07.2019 №10 «Про надання згоди на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо поділу земельної ділянки» на підставі розглянутих заяв громадян України (список додається) про надання згоди на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо поділу земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства вирішено:

1) надати, довіреній особі гр. ОСОБА_9 згоду на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо поділу земельної ділянки кадастровий №:04:024:0005 на землях комунальної власності Підгірненської сільської ради, площею 24,6336 га на двадцять три земельні ділянки орієнтовною площею по 1,0000 га та ще одну земельну ділянку орієнтовною площею 1.6336 га згідно додатку, враховуючи, що запитувана земельна ділянка перевищує норми безкоштовної передачі земельних ділянок громадянам.

2) після погодження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок та реєстрації новосформованих земельних ділянок в Державному земельному кадастрі, подати заяви про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовними площами по 1,0000 га та 1,6336 га згідно додатку в установленому порядку, остаточна площа буде встановлена після виготовлення проекту землеустрою (а.с.99).

У додатку до вказаного рішення визначено перелік осіб, яким надано згоду на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, серед яких є і позивач ОСОБА_1 (а.с100).

Отже, станом на час розгляду даної справи відповідачем розглянуто клопотання позивача про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, у зв`язку з чим суд дійшов висновку щодо відсутності протиправної бездіяльності.

При цьому суд вважає безпідставними доводи представника позивача стосовно того, що за відсутності ідентифікуючих даних неможливо підтвердити, що Рішення Підгірненської сільської ради від 29.07.2019 №10 «Про надання згоди на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо поділу земельної ділянки» за результатами розгляду клопотання позивача (крім інших осіб), оскільки відповідно до норм чинного законодавства акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» (частина 11 статті 59 Закону №280/97-ВР), направлення актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування на адресу осіб, щодо яких вони прийняті, чинним законодавством не передбачено.

Крім того, представники відповідача у судовому засіданні підтвердили, що вказаним рішенням надано згоду на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки кадастровий номер :04:024:0005, у тому числі, за результатом розгляду звернення позивача. Доказів того, що є обґрунтовані сумніви вважати, що дане рішення прийняте за зверненням іншої особи з іменем « ОСОБА_1 », суду не надано.

Позивач у заявах по суті справи наголошує на тому, що відповідач не розглянув його клопотання у місячний строк, як цього передбачає частина 7 статті 118 Земельного кодексу України.

З цього приводу слід зазначити, що строк розгляду клопотання є строком виконання органом місцевого самоврядування своїх повноважень (компетенції). Цей строк разом з іншими елементами (складовими) утворюють структуру повноважень суб`єкта владних повноважень. Недотримання строку виконання обов`язку є свідченням формального порушення реалізації повноважень, проте, повинно оцінюватися в межах причин і умов, які призвели до цього. Недотримання строку виконання обов`язку не означає припинення повноважень органу місцевого самоврядування і втрату ним правоможності на ухвалення будь-яких рішень. Тому, пропуск цього строку сам по собі не свідчить про протиправність ухваленого рішення.

Аналогічна правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі №509/4156/15-а (провадження №К/9901/7504/18).

Щодо позовної вимоги про скасування рішення Підгірненської сільської ради «Про надання згоди на поділ земельної ділянки» від 29.03.2019 №26 суд зазначає наступне.

Як вбачається із заяв по суті справи, позивач не погоджується з оскаржуваним рішенням, оскільки на думку позивача, при його винесенні відповідачем надано перевагу заявам третіх осіб.

Суд зазначає, що в межах розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства можуть бути розглянуті рішення (дії, бездіяльність) суб`єкта владних повноважень на предмет їх узгодження з вимогами законодавства, тобто чи вчинені вони в межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України. При цьому, суд враховує, що питання передачі земельної ділянки у власність (користування) є дискреційними повноваженнями суб`єкта владних повноважень, в які суд не може втручатися, а тому адміністративним судом не може бути надана оцінка наявності переваг тієї чи іншої особи.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 22.02.2018 у справі №545/808/17 провадження №К/9901/3734/17.

Суд звертає увагу, що відповідно до статті 118 Земельного кодексу України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України;

- затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. При цьому, прийняте відповідачем оскаржуване рішення про надання згоди на поділ земельної ділянки від 29.03.2019 №26 не означає позитивного рішення про надання її у власність третім особам та не порушує будь-які права позивача.

Таким чином, з урахуванням аргументів сторін, в контексті процитованих вище законодавчих норм та зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Підгірненської сільської ради «Про надання згоди на поділ земельної ділянки» від 29.03.2019 №26.

Оскільки судом встановлена відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Підгірненської сільської ради розглянути вказане клопотання та надати відповідь у встановлені законодавством строки, також не підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позову, підстави для стягнення понесених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача відсутні, отже розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

У зв`язку з відмовою в позові розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Підгірненська сільська рада Василівського району Запорізької області, місцезнаходження: 71652, Запорізька область, Василівський район, с.Підгірне, вул.Чкалова, буд.101; .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача:

ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_7 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Повне судове рішення складено 14.11.2019.

Суддя М.О. Семененко