Справа № 320/4665/19
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2019-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

05 жовтня 2019 року м. Київ № 320/4665/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогами до управління праці та соціального захисту населення Бородянської РДА Київської області про визнання дій протиправними щодо відмови їй у встановленні статусу інваліда війна відповідно п.9 ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та зобов`язання управління встановити їй такий статус з видачею відповідного посвідчення.

Ухвалою суду від 31.08.2019 р. позовна заява була залишена без руху, позивачці встановлено десятиденний строк з дня одержання її копії для усунення недоліків шляхом подання позову у кількості екземплярів, що відповідає кількості учасників справи із зазначенням у ньому: РНОКПП представника позивачки; належного відповідача; викладення обставин, якими обґрунтовані заявлені вимоги та докази, якими ці обставин підтверджені, зокрема, коли, ким та, на якій підставі позивачка була залучена до складу формувань Цивільної оборони та у який період з посиланням та наданням відповідних документів, при цьому суд зауважує, що посвідчення інваліда не є доказом участі заявниці у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі ЦО. Зазначенням коли, ким працювала заявниця під час виникнення аварії на ЧАЕС із наданням підтверджуючих документів; розпорядження начальника ЦО про виконання заявницею робіт з ліквідації аварії на ЧАЕС у складі невоєнізованих формувань особового складу ЦО, із зазначенням займаної посади.

При цьому, суд акцентував, що надати було потрібно докази не залучення заявниці до складу невоєнізованих формувань, а саме про виконання нею робіт у зоні ліквідації аварії на ЧАЕС.

Крім того, вимагалось надати у придатному для читання вигляді копію табелю позивачки про використання робочого часу та відомості про заробітну плату, а також довідку про визначення ступеня втрати професійної працездатності; засвідчення копій документів, приєднаних до позовної заяви у порядку, встановленому законом із зазначенням місця- знаходження їх оригіналів; обґрунтування порушення прийнятим рішенням прав, свобод та інтересів позивачки із розкриттям змісту порушених прав.

На виконання вимог ухвали, 30.09.2019 р., до суду надійшли засобами поштового зв`язку позовна заява та документи, які були долучені до позовної заяви при зверненні до суд, що посвідчені позивачкою, за наслідком вивчення яких суд констатує лише часткове виконання вимог рішення від 31.08.2019 р.

Так, зміст повторно поданої позовної заяви повністю відтворює текст позову, який судом було визнано неприйнятним. У позовній заяві не зазначено викладення обставин, якими обґрунтовані заявлені вимоги та докази, якими ці обставин підтверджені, зокрема, коли, ким та, на якій підставі позивачка була залучена до складу формувань Цивільної оборони та у який період з посиланням та наданням відповідних документі з наданням розпорядження начальника ЦО про виконання заявницею робіт з ліквідації аварії на ЧАЕС у складі особового складу ЦО із зазначенням займаної посади.

Суд також звертає увагу, що повторно подана довідка про ступінь втрати працездатності ОСОБА_2 представлена лише у частково придатному для читання вигляді.

Положеннями ч. ст. 14 Конституції України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вказана норма кореспондується зі ст.370 КАСУ. Ухвала суду, згідно ст.241 КАСУ є різновидом судового рішення.

Згідно ч.5 ст. 44 КАСУ, учасник справи зобов`язаний виявляти повагу до суду; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати наявні у нього докази в порядку та строки, встановлені судом, не приховуючи їх.

Практика Європейського суду з прав людини, відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" №3477-IV від 23.02.2006, є джерелом права.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його правами та обов`язками. У рішенні Європейського суду з прав людини "Чуйкіна проти України" ((CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) 13 січня 2011 року ОСТАТОЧНЕ) вказано, що "стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28- 36, Series A № 18)".

Доступ до правосуддя включає не лише можливість подати заяву до суду, йому відповідає обов`язок суду розглянути справу по суті з винесенням остаточного рішення по справі, яке підлягає обов`язковому виконанню. Виконання в розумний термін також є невід`ємною частиною права на доступ до суду.

На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено, зокрема, задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Це включає часові обмеження, фінансовий тягар, вимоги щодо форми звернення тощо.

У справі Trukh v. Ukraine ((dec.), no. 50966/99, 14 October 2003) Європейський суд дав оцінку застосуванню процесуальних обмежень у вигляді обов`язку сплатити мито, надати копії документів у певній кількості та направити звернення до конкретного суду. Європейський суд не виявив жодних підстав вважати, що застосування згаданих процесуальних обмежень у справі було свавільним чи невиправданим. Відповідно, скарга заявника про відсутність доступу до суду була відхилена як необґрунтована.

В рішенні Конституційного Суду України у справі №1-9/2011 за конституційним поданням 54 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Кримінально-процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України, від 13 грудня 2011 року (17-рп/2011) зазначено, що "вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі". Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання".

Вирішення судом питання про наявність матеріальних передумов звернення особи до суду на стадії відкриття провадження у справі, не може свідчити про обмеження у доступі до правосуддя.

У даному випадку право на доступ до правосуддя позивачки було поставлено в залежність від її особистої волі виконати чи не виконати вимоги судового рішення, яке набуло законної сили.

Позивачка на власний розсуд та свідомо розпорядилася своїм правом та не надала суду витребувані документи. Суд наголошує, що вказані документи були обов`язковою передумовою для вирішення питання про можливість відкриття провадження у справі та витребувані із розрахунком того, що дана категорія справ розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, а ефективний розгляд справ, який є основним завданням адміністративного судочинства, забезпечується в тому числі, і належною підготовкою судом справи до розгляду з дотриманням положень про її відкриття, економії часу (без додаткового витребування документів) для своєчасного ухвалення рішення.

Так, ЄСПЛ у справі "Меріт проти України" (заява N 66561/01) від 30 березня 2004 року, щодо формального підходу суду зазначив таке: "Суд наголошує, що при застосуванні цієї норми необхідно враховувати конкретні обставини справи". Відповідно, він визнав, що" ст. 35 повинна застосовуватися з певним ступенем гнучкості і без надмірного формалізму". В той же час :" Суд визнав, що норма про вичерпання всіх національних засобів правового захисту не є абсолютною, як і не є такою, що застосовується автоматично; встановлюючи, чи була норма дотримана, необхідно враховувати відповідні обставини

конкретної справи. Це означає, серед іншого, що Суд повинен брати до уваги не лише існування формальних засобів правового захисту в правовій системі відповідної Договірної сторони, а й загальну правову та політичну ситуацію, в якій вони використовуються, та особисті обставини заявника (див. рішення у справі "Акдівар проти Туреччини" від 16 вересня 1996 року, Reports of Judgments and Decisions 1996-IV, с. 1211, параграф 59). Він повинен з`ясувати: "чи при всіх обставинах справи заявник зробив все, чого можна було обгрунтовано очікувати, щоб вичерпати всі національні засоби правового захисту".

За приписами частини п`ятої статті 169 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

У зв`язку з неусуненням позивачкою недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись статтями 169, 171, 243, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації(код 03193784, смт. Бородянка, вул. Центральна, 230) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити вчинити дії , - повернути позивачеві.

2. Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Брагіна О.Є.