Справа № 420/2754/19
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 р. Категорія 111010000м.ОдесаСправа № 420/2754/19
Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О. А.

час і місце ухвалення: 16:13, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Федусика А.Г. , Шляхтицького О.І.

при секретаріВишневській А.В.

за участю сторін:
ГУ ДФС Жукова Т.А. (довіреність)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС в Одеській області на Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АШРАМ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, мотивуючи його тим, що приймаючи оскаржуваний наказ про проведення невиїзної перевірки відповідач порушив стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, діяв всупереч принципу «доброго врядування», а саме у непослідовний спосіб.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ №2816 Головного управління ДФС в Одеській області від 12.04.2019 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «АШРАМ», ».

Не погодившись з Рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДФС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що застосовувати пільги із сплати податків і зборів підприємства та організації мають право за наявності дозволу на право користування пільгами з оподаткування, який надається на квартал, півріччя, три квартали, рік центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту інвалідів, ветеранів війни.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «АШРАМ», , зареєстроване 31.01.2007 року, перебуває на обліку в контролюючих органах з 06.02.2007 року. Основний вид економічної діяльності - (код за КВЕД) 18.12 Друкування іншої продукції (а.с.19).

12 квітня 2019 року наказом Головного управління ДФС в Одеській області №2816 призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «АШРАМ», , з питань повноти обчислення та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за звітні періоди 2015-2017 роки з 14 травня 2019 року тривалістю 5 робочих днів (а.с. 13).

Вказаний наказ прийнято відповідно до вимог пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78, п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України з урахуванням доповідної записки начальника управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області Білоус М.А. від 08.04.2019 року №225/11/15-32-14-04.

На підставі вищевказаного наказу відповідачем направлено позивачу повідомлення від 19 квітня 2019 року №572/15-32 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «АШРАМ» (а.с.14).

Не погоджуючись із вказаними вище наказом про проведення перевірки, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги зазначив, що ТОВ «АШРАМ» є підприємством, заснованим громадською організацією інвалідів - громадською організацією «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ», а відтак належне позивачу нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки не є об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки згідно пп.266.2.2 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим підстав для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки дотримання ТОВ «АШРАМ» вимог законодавства щодо вказаного податку у Головного управління ДФС в Одеській області відсутні. Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України визначає, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотриманню законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Стаття 62 Податкового кодексу України передбачає, що податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків (п.п.62.1.1 п.62.1); інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів (п.п.62.1.2 п.62.1); перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (п.п.62.1.3 п.62.1).

Згідно до ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Згідно п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин:

- пп. 78.1.1 отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не наддасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;

- пп. 78.1.4 виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Відповідно до п.78.4. ст. 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно з п.п.79.1, 79.2 ст.79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Підставами для проведення позапланової документальної невиїзної перевірки позивача згідно оскаржуваного наказу є пп.78.1.2 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України та доповідна записка начальника управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області Білоус М.А. від 08.04.2019 року №225/11/15-32-14-04.

Підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори у строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 15.1 ст.15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

У відповідності до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп.168.2.1 п.168.2 ст.168 Податкового кодексу України платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Пунктом 46.1 статті 46 визначено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з п.49.1, п.49.2 ст.49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у юридичної особи наявний обов`язок подати податкову декларацію у випадку наявності у неї у звітному періоді об`єкта оподаткування.

Згідно з п.266.1 ст.266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

При цьому об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп.266.2.1 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України).

Не є об`єктом оподаткування: з) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які перебувають у власності громадських організацій інвалідів та їх підприємств.

Як зазначив апелянт у своїй апеляційній скарзі ТОВ «АШРАМ» листами від 19.04.2017 №б/н (вх.№1723/10/15-32 від 21.04.2017) без надання відповідних копій документів, в спростовання вимог контролюючого органу про надання податкової звітності з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за звітні періоди 2015-2017 роки повідомляло, що:

1) ТОВ «АШРАМ» є підприємством інвалідів, оскільки його єдиним засновником є ГО «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ» (), у зв`язку із чим, відповідно до ст. 266.2.2 Податкового кодексу України ТОВ «АШРАМ» має право на пільгу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. ТОВ «АШРАМ» у листі звертає увагу на те, що ані Податковий кодекс України, ані ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» не містять вимоги про отримання підприємством інвалідів дозволу на користування пільгою стосовно звільнення від податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

2) ТОВ «АШРАМ» є промисловим підприємством, оскільки основний вид його економічної діяльності - друкування іншої продукції, а нежитлові приміщення за адресою: м. Одеса вул. Водопровідна 1-А, 1-А/1, 1-А/2, 1-А/З є виробничими корпусами, цехами, складськими приміщеннями тощо. Таким чином, відповідно до ст.266.2.2 Податкового України ТОВ «АШРАМ» має право пільгу, оскільки зазначені приміщення є такими, використовуються для здійснення промислової діяльності.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки ТОВ «АШРАМ» є підприємством, заснованим громадською організацією інвалідів - громадською організацією «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ», а відтак належне позивачу нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки не є об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки згідно пп.266.2.2 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим підстав для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки дотримання ТОВ «АШРАМ» вимог законодавства щодо вказаного податку у Головного управління ДФС в Одеській області відсутні.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що Закон України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» визначає основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» громадські організації осіб з інвалідністю, їх спілки створюються з метою забезпечення рівних прав і можливостей осіб з інвалідністю та їх соціального захисту, виявлення, усунення перепон і барєрів, що перешкоджають забезпеченню прав і задоволенню потреб таких осіб, у тому числі стосовно доступу їх нарівні з іншими громадянами до об`єктів фізичного оточення, транспорту, інформації та зв`язку, а також з урахуванням індивідуальних можливостей, здібностей та інтересів - до освіти, праці, культури, фізичної культури і спорту, надання соціальних послуг, залучення осіб з інвалідністю до суспільної діяльності, здійснення громадського контролю за дотриманням прав осіб з інвалідністю, представництва їхніх інтересів та усунення будь-яких проявів дискримінації стосовно осіб з інвалідністю та мають право користуватися пільгами і преференціями, передбаченими законодавством.

У відповідності до ст. 141 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», підприємства та організації громадських організацій осіб з інвалідністю мають право на пільги із сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) відповідно до законів України з питань оподаткування. Застосовувати зазначені пільги такі підприємства та організації мають право за наявності дозволу на право користування пільгами з оподаткування, який надається на квартал, півріччя, три квартали, рік центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту осіб з інвалідністю, ветеранів війни.

Тобто, необхідною умовою для застосування зазначених пільг такими підприємствами та організаціями є наявність дозволу на право користування пільгами з оподаткування, який надається на квартал, півріччя, три квартали, рік центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту осіб з інвалідністю, ветеранів війни.

Крім того, відповідно до Національного класифікатора України ДК 009:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11 жовтня 2010 року № 457 (далі - ДК 009:2010), економічна діяльність - процес виробництва продукції (товарів і послуг), який здійснюють з використанням певних ресурсів: сировини, матеріалів, устагковання, робочої сили, технологічних процесів тощо. Економічну діяльність характеризують витрати на виробництво, процес виробництва та випуск продукції.

Класифікація видів економічної діяльності (КВЕД) є складовою ДК 009:2010, згідно з яким процес промислового виробництва - це процес перероблення (механічного, хімічного, ручного тощо), який використовують для виготовлення нової продукції (споживчих товарів, напівфабрикатів чи засобів виробництва), оброблення товарів, які були у використанні, надання промислових послуг і який класифікують у секціях В «Добувна промисловість і розроблення кар`єрів», С «Переробна промисловість», О «Постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря», Е «Водопостачання; каналізація, поводження з відходами» та Р «Будівництво».

Отже, з метою застосування норм п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПКУ промисловими вважаються підприємства, які відповідно до ДК 009:2010 відносяться до секцій: В «Добувна промисловість і розроблення кар`єрів», С «Переробна промисловість», О «Постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря», Е «Водопостачання; каналізація, поводження з відходами» та Р «Будівництво».

ТОВ «АШРАМ» після отримання листа ГУ ДФС в Одеській області від 29.03.2017 року вих. №2666/10/15-32-12-04-21, надало 27.04.2017 уточнюючі податкові декларації з єдиного податку за 2016 - 1 квартал 2017 року, в яких змінило код виду економічної діяльності з 68.10 (Купівля та продаж власного нерухомого майна) на 18.12 Друкування іншої продукції).

Отже, дані обставини потребували перевірки в рамках здійснення процедури документальної перевірки, що обумовило прийняття наказу № 2816 від 12.04.2019 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Ашрам»» з питань повноти обчислення та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за звітні періоди 2015-2017 роки.

Також, безпідставними є посилання суду першої інстанції на те, що оскаржуваним наказом №2816 неправомірно призначено перевірку позивача за звітні періоди 2015-2016 роки, оскільки граничним строком призначення перевірки повноти обчислення та сплати позивачем податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за звітний період 2015 рік є 18.02.2018 року, а за 2016 рік 18.02.2019 року, а наказ прийнято 12.04.2019 року, оскільки у пункті 102.2 статті 102 Податкового кодексу України встановлені винятки, на які зазначений строк давності не поширюється, зокрема у підпункті 102.2.1 пункту 102.2 визначено такий виняток як неподання платником податкової декларації за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «АШРАМ» про визнання протиправним та скасування наказу належним чином не обґрунтовані, не підтверджені наявними матеріалами справи та задоволенню не підлягають.

Враховуючи вище викладене, колегія судів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного Рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а відтак, відповідно до ст.ст. 315, ст. 317 КАС України, - оскаржуване Рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області, - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року по справі № 420/2754/19, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволені позову товариства з обмеженою відповідальністю «АШРАМ», - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст Постанови складено 13 листопада 2019 року.

Суддя-доповідач Семенюк Г.В.
Судді Федусик А.Г. Шляхтицький О.І.