Справа № 300/1770/19
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" листопада 2019 р. справа № 300/1770/19
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Тимощука О.Л.,
за участю: секретаря судового засідання - Ткачук О.П.,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представників відповідача Гоголь М.М., Мудрої О.В., Струс Р.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу
за позовною заявою ОСОБА_1
до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.08.2019 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.09.2019 о 10:00 год (а.с.1-2).
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 12.09.2019 за №925/09-19-10-03 від 10.09.2019 (а.с.53-55). У відзиві представник відповідача проти задоволення вимог ОСОБА_1 заперечив та, зокрема вказав, що позивачем, під час проведення документальної перевірки не надано банківські документи з Банку "Фінанси та Кредит", які б підтверджували перерахунок валютної виручки від нерезидентів за експортовані товари. Так, в ході позапланової перевірки платником не представлено банківські виписки по р/р НОМЕР_1 (Євро) та по р/р НОМЕР_1 (Долар США), через їх відсутність. При цьому, в порушення вимог пунктів 44.3 та 44.5 статті 44 Податкового кодексу України, ОСОБА_1 не повідомляла контролюючий орган про втрату відповідних документів, та не відновила їх у визначений строк. З огляду на несплачену позивачем пеню у розмірі 1692 667,62 грн та 1 700 грн, згідно із оскарженими податковими повідомленнями-рішеннями, така набула статусу податкового боргу.
У зв`язку із витребуванням додаткових доказів, під час розгляду справи 16.10.2019 судом оголошено перерву у підготовчому засіданні та наступне призначено на 07.10.2019 о 14:00 год (а.с.66-68).
Так, зважаючи на викладені обставини, представник позивача просив позов задовольнити, а доводи представника відповідача у відзиві на позов відхилити.
Під час проведення підготовчого судового засідання у справі 07.10.2019, представником відповідача заявлено клопотання про заміну відповідної сторони її правонаступником від 07.10.2019 №1061/09-19-08-02, яке ухвалою суду від 07.10.2019 задоволено, постановлено замінити відповідача Головне управління ДФС в Івано-Франківській області його правонаступником Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області (а.с.94-95).
Судом, 07.10.2019, також ухвалено закрити підготовче провадження у справі та призначити розгляд справи по суті на 28.10.2019 о 14:00 год.
Під час розгляду справи 28.10.2019 судом оголошено перерву до 05.11.2019, у зв`язку із необхідністю заслухати пояснення інспектора з приводу донарахованих сум пені (а.с.100-102).
Позивач та її представник у судовому засіданні 05.11.2019 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити, натомість, представники відповідача вказали на правомірність оскаржених податкових повідомлень-рішень, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечили з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.
Розглянувши позовну заяву, відзив на позов, відповідь на відзив, дослідивши та оцінивши надані суду письмові докази, заслухавши пояснення сторін, судом встановлено такі обставини.
На підставі направлення №1020 від 03.06.2017 та наказу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області №931 від 13.06.2019, відповідачем проведено позапланову виїзну документальну перевірку ОСОБА_1 з питань дотримання вимог валютного законодавства України при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності та оподаткування у сфері зовнішньо-економічної діяльності за період з 11.08.2014 по 31.05.2017.
Станом на момент розгляду справи відомості щодо оскарження вказаної податкової вимоги відсутні.
У зв`язку із припиненням здійснення підприємницької діяльності позивачем, відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 06.10.2017, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 11.08.2014 по 06.10.2017, про результати якої складено Акт від 24.10.2018 №1071/09-19-03-05/ НОМЕР_2 (а.с.20-33 та зворотна сторона).
Відповідно до висновків Акта, перевіркою встановлено, серед інших, порушення, допущені позивачем при проведенні розрахунків нерезидента KAUFER " ОСОБА_5 UG" по контракту №1/2014 від 12.08.2014, в результаті чого нараховано пеню, передбачену статтею 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" на загальну суму 2 068,69 гривень, а також, невиконання позивачем вимог щодо строків декларування, що тягне за собою відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за кожний звітний період та порушення порядку декларування, за що передбачено відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (а.с.33).
Згідно із довідкою-розрахунком, наявною в матеріалах справи, сума заборгованості ОСОБА_1 , станом на 25.03.2019, становить 1 692 297,62 грн (а.с.45).
Вважаючи оскаржені податкові повідомлення-рішення протиправним та необґрунтованими, з метою захисту своїх порушених прав та інтересів ОСОБА_1 звернулась із позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд керується положеннями Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також застосовує норми Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994 №185/94, Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.02.2000 №49, Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.1993 №15-93, в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин.
За змістом частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (надалі, також ПК України), зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Частиною 1 статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994 №185/94 (надалі, також - Закон №185/94, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, у редакції від 03.01.2017) передбачено, що виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Виручка резидента за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом) вважається перерахованою на його банківський рахунок за заявою резидента, якщо належна сума врегульована Експортно-кредитним агентством.
Відповідно до статті 4 вказаного Закону порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).
Органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.
Згідно з підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.
До матеріалів справи представником відповідача долучено розрахунок нарахування пені за порушення законодавчо встановлених термінів розрахунків за зовнішньоекономічними операціями (код платежу 21081000) за період з 11.08.2014 по 31.05.2017 (а.с.58-59), згідно із яким, за прострочення поступлення валютної виручки за контрактами №2 від 16.09.2014 та №1/2014 від 12.08.2014, за курсом гривні станом на 91 день розрахунків відповідачем нараховано ОСОБА_1 пеню у загальному розмірі 1 692 667,62 грн
Як встановлено судом з матеріалів справи та підтверджено представником відповідача у судовому засіданні, в результаті проведеної документальної позапланової перевірки ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, оформленої Актом від 24.10.2018 №1071/09-19-19-05/ НОМЕР_2 , підтверджено порушення позивачем вимог Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" при проведенні розрахунків по контракту №1/2014 від 12.08.2014, в результаті чого нараховано пеню на загальну суму 2 068,96 грн.
Так, у вказаному Акті відповідачем встановлено, що розрахунки нерезидентом KERIMBIR ОСОБА_6 URUNLERI проведені у повному обсязі шляхом надходження валютної виручки на валютний поточний рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в АТ "Банк "Фінанси та Кредит" (МФО 300131) в сумі 5 391,36 Долар США без порушення термінів розрахунків, передбачених статтею 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті". Стосовно розрахунків за контрактом №1/2014 від 12.08.2014, укладеним з KAUFER "OLEXHOLZ UG", відповідачем встановлено, що розрахунки нерезидентом проведені у повному обсязі, шляхом надходження валютної виручки на валютні поточні рахунки № НОМЕР_1 в АТ "Банк "Фінанси та Кредит" (МФО 300131) та № НОМЕР_4 в сумі 68 044,13 Євро. Однак, виявлено порушення термінів розрахунків, передбачених статтею 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" за вказаним контрактом, згідно із митною декларацією №206070000/2014/010418 від 03.10.2014 на суму 107,56 Євро.
Наведене підтверджується і таблицею з даними про виконання експортних контрактів ОСОБА_1 за період з 11.08.2014 по 06.10.2017 (а.с.34-35): по контракту №2 від 16.09.2014 заборгованість відсутня (відповідно до виписки з банку б/н від 10.10.2014 по рахунку № НОМЕР_1 АТ "Банк "Фінанси та Кредит" оплату у розмірі 5 392 Доларів США проведено нерезидентом 10.10.2014); за контрактом №1/2014 від 12.08.2014, станом на 01.06.2017 оплату в розмірі 67 936,57 Євро проведено нерезидентом у межах встановлених строків, а заборгованість становить 107,56 Євро (2 068,69 грн) (відповідно до виписок з АТ "Банк "Фінанси та Кредит" і ПАТ КБ "Приватбанк" по рахунках №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_4 б/н від 19.08.2014, 23.10.2014, 17.10.2014, 12.12.2014, 02.12.2014, 09.02.2015, 17.02.2015, 20.04.2015, 02.06.2015, 02.09.2015, 14.09.2015 та від 03.10.2015).
Водночас, відповідно до копії розрахунку пені за порушення законодавчо встановлених термінів розрахунків за експортними операціями ФОП ОСОБА_1 за період з 11.08.2014 по 06.10.2017, за контрактом №1/2014 від 12.08.2014 загальна сума заборгованості становить 2 068,69 грн (зворотна сторона а.с.35).
З наведеного вбачається, що відповідачем в ході проведення позапланової перевірки позивача у 2018 році встановлено, що розрахунки нерезидентів по контракту №2 від 16.09.2014 з ОСОБА_7 у розмірі 5 391,36 Доларів США та по контракту №1/2014 від 12.08.2014 з KAUFER "OLEXHOLZ UG" у розмірі 67 936,57 Євро проведено без порушення встановлених законом строків. Натомість, порушення термінів розрахунків виявлено відповідачем виключно щодо неотриманої виручки у розмірі 107,56 Євро по контракту №1/2014 від 12.08.2014, що за курсом гривні, станом на встановлений граничний строк проведення розрахунку 01.01.2015, складає 2 068,69 грн.
У позовній заяві ОСОБА_1 вказала на необхідність зменшення відповідачем суми пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, а саме з суми 1 692 667,62 грн до 2 068,69, що відповідає висновкам Акта перевірки від 24.10.2018 №1071/09-19-13-05/ НОМЕР_2 . Однак, контролюючим органом відповідного рішення не прийнято, та за рекомендацією інспектора Дранчука Р.Я. позивач сплатила до Державного бюджету 2 068,69 грн. Позивач вказала, що бездіяльність відповідача, що полягає у не проведенні коригування суми нарахованої пені призводить до того, що за ОСОБА_1 обліковується податковий борг у розмірі 1 690 598,93 грн, який жодним чином не є обґрунтованим та не відповідає висновкам самого Головного управління ДПС в Івано-Франківській області.
Відповідно до пункту 60.1 статті 60 ПК України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо:
- сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення;
- контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу;
- контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі;
- рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі;
- рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.
Частиною 1 статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" (у редакції від 27.09.2014) встановлено, що валютні цінності та інше майно резидентів, яке перебуває за межами України, підлягає обов`язковому декларуванню у Національному банку України; порядок і терміни декларування встановлюються Національним банком України.
Згідно із частиною 2 статті 16 Декрету, до резидентів, нерезидентів, винних у порушенні правил валютного регулювання і валютного контролю, застосовуються, серед інших, такі міри відповідальності (фінансові санкції): за невиконання резидентами вимог щодо декларування валютних цінностей та іншого майна, передбачених статтею 9 цього Декрету, - штраф у сумі, що встановлюється Національним банком України.
У відповідності до пунктів 2, 3 Наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження форми Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами", декларування валютних цінностей, доходів та майна здійснюється суб`єктами підприємницької діяльності за наведеною формою в Національному банку України та в державних податкових інспекціях за місцем знаходження суб`єктів підприємницької діяльності; обов`язкове декларування валютних цінностей, доходів та майна здійснюється суб`єктами підприємницької діяльності за наведеною формою щоквартально в терміни, встановлені для подання квартальної та річної бухгалтерської звітності, починаючи з підсумків за 1995 рік, а спільними підприємствами з іноземними інвестиціями - щоквартально до 20 числа наступного місяця за звітним кварталом і у терміни, встановлені для подання річної звітності, починаючи з підсумків діяльності за 1995 рік.
Пунктом 2.7 Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.02.2000 №49 передбачено, що невиконання резидентами вимог щодо порядку та строків декларування валютних цінностей та іншого майна тягне за собою таку відповідальність:
- порушення строків декларування - накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожний звітний період.
Згідно із наявним в матеріалах справи розрахунком штрафних санкцій за порушення валютного законодавства ФОП ОСОБА_1 за період з 12.08.2014 по 31.05.2017 (а.с.60), відповідачем розраховано розмір штрафу, виходячи з 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (170 грн) за кожне неподання відповідачем декларації. Загальна сума штрафу становить 1 700 грн.
Враховуючи наведену помилку, позивач вважає таке податкове повідомлення-рішення протиправним та просить його скасувати.
Суд із доводами ОСОБА_1 та її представника в цій частині не погоджується та зазначає, що не може бути скасованим правильне по суті рішення контролюючого органу, з огляду лише на допущену помилку у правильному формулювання правової норми, яка передбачає міру відповідальності платника податку за вчинене ним порушення. При цьому, суд повторно звертає увагу на те, що із правильністю розрахованого штрафу за порушення строків декларування ОСОБА_1 погодилась та самостійно його сплатила у повному обсязі.
Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Учасниками справи не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відтак, підлягають стягненню з Головного управління ДПС в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - в розмірі 8 836 гривень 60 копійок.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

відповідач: Головне управління ДПС в Івано-Франківській області, адреса: вул. Незалежності, буд. 20, м. Івано-Франківськ, 76018, .

Рішення складене в повному обсязі 15 листопада 2019 р.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.