Справа № 225/7317/19
Суддя: Мигалевич В. В.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 225/7317/19
Провадження № 2-а/225/50/2019
Дзержинський міський суд Донецької області
РІШЕННЯ

Іменем України

14 листопада 2019 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Мигалевича В.В.

за участю:

секретаря Голубової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області адміністративний позов представника позивача-адвоката Карнаухова Андрія Олександровича (м.Торецьк, в.Маяковського 35/57), який діє в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора поліції 1-го батальйону 1-ї роти управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції України, Савченко ОСОБА_2 (м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 96), про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2019 року адвокат Карнаухов А.О. звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом в інтересах ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25.10.2019 року о 23.26 год. постановою серії НОМЕР_1 № 1668612 по справі про адміністративне правопорушення, інспектором поліції 1-го батальйону 1-ї роти управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенантом поліції Савченко А.Ю. на позивача ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за те що він керував транспортним засобом «RENAULT R 385» держ. № НОМЕР_2 з напівпричепом «Schmsitz spr 24» держ. № НОМЕР_3 з відсутнім заднім лівим бризковиком, чим порушив п. 31.4.7.е Правил дорожнього руху.

Позивач та його представник не згодні з даною постановою, вважають її незаконною та необґрунтованою, оскільки в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, бо у нього був відсутній умисел на вчинення цього правопорушення, оскільки раніше, перед початком руху він перевірив справність транспортного засобу та всі бризковики були на місці. Втрата заднього лівого бризковика ймовірно сталася внаслідок експлуатації транспортного засобу в тяжких дорожніх умовах у зв`язку з поганою якістю дорожнього покриття, тож не може бути приводом для притягнення водія до відповідальності. Разом з цим представник позивача наголошує в позові на тому, що згідно правил дорожнього руху, забороняється використання водієм транспортного засобу з порушенням його технічного стану та обладнання, зокрема за відсутністю передбачених конструкцією бризковиків, в той час як транспортному засобі, яким керував ОСОБА_1 , був відсутній лише один бризковик, що на думку позивача виключає наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю одного з елементів складу правопорушення.

Позивач та його представник в судове засідання не прибули, надали заяви з проханням справу розглядати без їх участі, наполягали на задоволенні позовних вимог.

Відповідач у справі, інспектор поліції 1-го батальйону 1-ї роти управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції України, ОСОБА_4 ау судове засідання не з`явилася. Належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Причин неявки суду не повідомила. Заяви про розгляд справи за її відсутністю суду не надавала. Справа розглядається за відсутності відповідача у порядку ч. 3 ст. 205 КАС України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав:

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НОМЕР_1 № 1668612 від 25.10.2019 року інспектором поліції 1-го батальйону 1-ї роти управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції України, ОСОБА_4 ою було притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП , зокрема за те, що він керуючи транспортним засобом «RENAULT R 385» держ. № НОМЕР_4 з напівпричепом «Schmsitz spr 24» держ. № НОМЕР_3 з відсутнім заднім лівим бризковиком, чим порушив п. 31.4.7.е Правил дорожнього руху.

Згідно п. 31.4.7.е Правил дорожнього руху, однією з умов для заборони експлуатації транспортних засобів дійсно передбачено відсутність передбаченого конструкцією бамперу або заднього захисного пристрою, грязезахисних фартухів і бризковиків.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, вирішуючи питання про законність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачу слід було довести протиправність дій, вчинення правопорушення, зокрема об`єкт та об`єктивну сторону правопорушення передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП України, що на думку особи, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення полягало у використанні водієм транспортного засобу з порушенням технічного стану транспортного засобу та його обладнання.

При цьому, доведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст. 251 КУпАП. Зокрема такими являються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім цього, у відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми убачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, тобто повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 3 ст. 79 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Однак, в ході судового розгляду відповідачем належними, достовірним та достатніми доказами не доведено перед судом безпосереднього факту вчинення позивачем зазначеного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення.

Отже, до суду будь-яких доказів безпосереднього вчинення правопорушення або доказів визнання вини особою після її зупинки на місці представлені не були, що є підставою для скасування прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення.

На переконання суду, факт візуального спостереження вчинення адміністративного правопорушення інспектором поліції без забезпечення належних та допустимих доказів, визначених статтею 251 КУпАП, зокрема відеофіксації всіх суттєвих обставин, не може доводити винуватість особи у вчиненому адміністративному правопорушенні. А відтак, оскільки позивач категорично заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а відповідач належними та допустимими доказами факту правомірності своєї постанови через доведеність вини позивача у цьому адміністративному правопорушенні не надав, суд доходить висновку про те, що оскаржувана постанова є протиправною, внаслідок чого підлягає скасуванню.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не доведено законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, тому доходить висновку про наявність підстав для її скасування та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 5-11, 77, 211, 217, 220, 229, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд-

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ), який діє в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора поліції 1-го батальйону 1-ї роти управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції України, ОСОБА_4 (м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 96), про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НОМЕР_1 № 1668612 від 25.10.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Першого апеляційного адміністративного суду через Дзержинський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п. 15. 5 ч. 1 Розділу VІІ (Перехідні положення) КАС України).

Суддя: