Справа № 460/1723/19
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

29 жовтня 2019 року м. Рівне №460/1723/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В. за участю секретаря судового засідання Мидловець Л.О. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 , третьої особи позивача: представник Олексієвець О.М. ,

відповідача: представник Кириченко О.В. ,

треті особи відповідача: не прибули;

розглянувши у підготовчому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Залузька сільська рада
доГоловного управління Держгеокадастру у Рівненській області треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8
про визнання протиправними та скасування розпорядчих документів,

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позовом ОСОБА_1 (далі іменується - позивач) до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядчі документи, на підставі яких відповідач надав у власність для ведення особистого селянського господарства земельні ділянки з наступними кадастровими номерами :02:004:0424, :02:004:0485, :02:004:0421, :02:004:0413, :02:004:0486, :02:004:0481, :02:004:0483, :02:004:0484, :02:004:0422 та :02:004:0423.

Ухвалою суду від 29.07.2019 позовну заяву прийняти до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Призначено підготовче засідання у справі на 29.10.2019.

В підготовчому засіданні представник відповідача просила закрити провадження у справі, оскільки вказаний спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Представник позивача проти закриття провадження у справі заперечив.

Заслухавши учасників справи, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області громадянам надано у власність для ведення особистого селянського господарства земельні ділянки з наступними кадастровими номерами :02:004:0424, :02:004:0485, :02:004:0421, :02:004:0413, :02:004:0486, :02:004:0481, :02:004:0483, :02:004:0484, :02:004:0422 та :02:004:0423, незважаючи на те, що Залузькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області від 02.06.2008 було прийнято рішення про погодження передачі в оренду земель запасу для працівників соціальної сфери.

З наявної в матеріалах справи Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :02:004:0424, :02:004:0485, :02:004:0421, :02:004:0413, :02:004:0486, :02:004:0481, :02:004:0483, :02:004:0484, :02:004:0422 та :02:004:0423 передані власність третім особам.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для закриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.<

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як установлено матеріалами справи, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом про визнання протиправними та скасування рішень, якими фізичним особам (громадянам України) передано у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства та які раніше вже були виділені іншим особам.

Таким чином, спір у справі, що розглядається, стосується права власності на земельні ділянки фізичних осіб, тобто цивільного права, а тому правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами цивільного права.

При тому у разі прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після своєї реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися в порядку не адміністративної юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 06.06.2018 у справі №826/631/15.

За правилами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України срозглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до статті 152 Земельного кодексу України власник або землекористувач земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

З огляду на наведене та ураховуючи суть спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що зазначена категорія спору не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому провадження у справі підлягає, оскільки цей спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Пунктом 2 частини другої статті 183 КАС України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Сплачений відповідно до квитанції №22 від 22.07.2019 (оригінал якої знаходиться в матеріалах справи) судовий збір в розмірі 768,40грн. підлягає поверненню позивачу в порядку визначеному статтею 7 Закону України «»Про судовий збір».

Керуючись статтями 238, 239, 241, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження у справі закрити.

Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну ухвалу суду складено 11 листопада 2019 року

Суддя Щербаков В.В.