Справа № 1.380.2019.000979
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/6507/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Максим Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2019 року (прийняте у м. Львові суддею Костецьким Н.В.; складене у повному обсязі 10 травня 2019 року) в справі № 1.380.2019.000979 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Тепловодосервіс» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергія-Тепловодосервіс» (далі - ТзОВ «Енергія-Тепловодосервіс», Товариство) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ГУ ДФС у Львівській області) за № 7482 від 21.12.2018 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Енергія-Тепловодосервіс» (далі - наказ).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуваний наказ відповідачем прийнято без дотримання усіх обов`язкових умов для прийняття рішення про призначення документальної невиїзної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (далі ПК України), за відсутності скерування законних «доперевірочних» запитів щодо виявлення фактів порушення податкового законодавства та в чому полягають ці порушення, в рамках яких заходів та на підставі якої податкової інформації ДФС встановлено такі факти.

Крім того зазначає, що у зв`язку з відсутністю у відповідача первинних фінансово-господарських документів, враховуючи обсяг матеріалів перевірки, відповідачем фактично було призначено камеральну перевірку податкової звітності ТзОВ «Енергія-Тепловодосервіс», а не документальну позапланову невиїзну перевірку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2019 року позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило ГУ ДФС у Львівській області, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте без урахування фактичних обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що наказ про проведення перевірки Товариства є правомірним, оскільки зазначене підприємство не надало належної відповіді та документальних підтверджень на запит податкового органу. Твердження позивача про відсутність підстав для проведення перевірки та невідповідність отриманого запиту вимогам законодавства є хибними, оскільки окремі дефекти запиту про надання інформації не впливають на обов`язок позивача надати всю необхідну інформацію за запитом.

Також зазначає, що наказ про проведення перевірки по своїй суті є актом індивідуальної дії і станом на дату звернення позивача із позовом до суду вичерпав свою дію шляхом виконання. Зокрема на підставі оскаржуваного наказу було проведено перевірку, яка оформлена актом та надалі були винесені податкові повідомлення-рішення.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не здійснювалося.

За приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Також суд відхилив як безпідставне клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, оскільки таке не підтверджене жодними доказами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, ГУ ДФС у Львівській області на адресу Товариства направлено запит «Про надання пояснень та їх документального підтвердження від 21.11.2018 № 40807/10/13-01-14-14, в якому вказано на те, що ГУ ДФС у Львівській області у зв`язку з організацією проведення виїзної планової перевірки ТзОВ «Енергія-Тепловодосервіс» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.09.2018, проведено доперевірочний аналіз господарських взаємовідносин між ТзОВ «Енергія-Тепловодосервіс» () та ТзОВ «Корпорація КРТ» (). Керуючись вимогами п.п.16.1.5 п.16.1 ст.16, ст.20, ст.44, п.85.2, п.85.4 ст.85 Податкового кодексу України (далі - ПК України) ГУ ДФС у Львівській області отримано податкову інформацію, що свідчать про недостовірність визначення ТзОВ «Енергія-Тепловодосервіс» даних податкового кредиту за період 01.01.2015 по 30.09.2018 по взаємовідносинах із ТзОВ «Корпорація КРТ» з придбання мазуту паливного 100/мК - в кількості 28 740 т на суму 65 698 761,60 грн, в т.ч. ПДВ 10 949 743,6 грн. Враховуючи вищезазначене, ГУ ДФС у Львівській області просить надати інформацію щодо: господарських відносини між ТзОВ «Енергія-Тепловодосервіс» і ТзОВ «Корпорація КРТ» відповідно до укладених угод (контрактів) та первинних документів, повноту відображення їх результатів у податковому та бухгалтерському обліках; форми розрахунків (грошова, вексельна, взаємозалік), стан таких розрахунків на кінець періоду, за який перевіряється, та на дату проведення звірки; умови придбання товарів, наявність трудових та виробничих ресурсів, документи щодо підтвердження придбання мазуту паливного; подальше використання придбаної продукції в господарській діяльності (а.с. 10).

Листом від 12.12.2018 № 671 ТзОВ «Енергія-Тепловодосервіс» повідомило ГУ ДФС у Львівській області, що у письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків та підстави для їх надання. Натомість, у запиті податкового органу не вказано конкретних правових підстав для запиту та в рамках яких заходів ГУ ДФС у Львівській області витребовується інформація. У зв`язку з цим ТзОВ «Енергія-Тепловодосервіс» вправі застосувати положення абзацу сьомого пункту 73.3 статті 73 ПК України, яка передбачає, що в разі, коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому - п`ятому цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит (а.с. 11).

21.12.2018 ГУ ДФС у Львівській області прийнято наказ № 7482 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Енергія-Тепловодосервіс», яким у відповідності до п.п. 16.1.5, 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, п.п. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, п. 73.3 ст. 73, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 ПК України вирішило провести документальну позапланову невиїзну перевірку ТзОВ «Енергія-Тепловодосервіс» з питань формування даних податкового кредиту по взаємовідносинах із ТОВ «Корпорація КРТ» за період з 01.01.2015 по 30.09.2018 (а.с. 9).

Вважаючи зазначений наказ протиправним, ТзОВ «Енергія-Тепловодосервіс» оскаржило його до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції мотивував це тим, що запит контролюючого органу «Про надання пояснень та їх документального підтвердження» від 21.11.2018 № 40807/10/13-01-14-14 оформлений з порушенням законодавчо встановленого порядку, а тому позивач був звільнений від обов`язку надавати відповідь на вказаний запит, що прямо передбачено п. 73.3 ст. 73 ПК України, у зв`язку з чим контролюючий орган був позбавлений права приймати наказ про призначення позапланової виїзної перевірки платника податків з підстав, визначених пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Крім того, зазначив, що звернення до суду з позовом про скасування наказу у цьому випадку є єдиним гарантованим законодавством способом захисту порушеного права позивача.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Згідно із п.п. 16.1.5, 16.1.7 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання. Платник податків зобов`язаний подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.

Відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку, якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Згідно із п. 78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Аналіз зазначеної норми дає підстави вважати, що документальна позапланова перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення; у свою чергу можливість для прийняття наказу про проведення документальної позапланової перевірки на підставі пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України виникає за наявності таких умов: виявлення фактів, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; ненадання платником пояснень та їх документального підтвердження на запит контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Відповідно до п. 73.3 ст. 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем / покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Як встановлено судом, у запиті від 21.11.2018 № 40807/10/13-01-14-14 не зазначено жодних відомостей про виявлені факти за наслідками опрацьованої податковим органом податкової інформації, вказівок на виявлені недостовірні дані, на конкретну декларацію, в якій виявлена така недостовірність, що свідчать про можливі порушення позивачем або його контрагентом вимог податкового законодавства; який вплив має отримана контролюючим органом узагальнена податкова інформація на достовірність даних, які містяться у податкових деклараціях ТзОВ «Енергія-Тепловодосервіс».

З цього приводу колегія суддів апеляційного суду вважає, що, недостовірність визначення даних податкового кредиту не може бути визначена за результатами отримання податкової інформації (на що саме вказує зміст запиту), при тому, що інших невідповідностей податковим органом не зазначено.

Отже, вказаний запит не містить підстав, передбачених абзацом третім п. 73.3 ст. 73 ПК України, для їх надіслання, а також вказівки на виявлену недостовірність даних.

За правилами абзацу сьомого пункту 73.3 статті 73 ПК України у разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому - п`ятому цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Таким чином, відмова позивача надати пояснення та їх документальні підтвердження на розглядуваний запит відповідача у зв`язку з незазначенням у ньому підстав його направлення не може розцінюватись як обставина, з якою підпункт 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України пов`язує можливість призначення документальної позапланової перевірки платника.

Пунктом 79.1 статті 79 ПК України передбачено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Отже, оцінка правомірності наказу про проведення документальної перевірки, у тому числі позапланової невиїзної, повинна надаватися з урахуванням достатності змісту наказу для висновків про фактичну підставу проведення відповідної перевірки.

Як видно із наказу ГУ ДФС у Львівській області від 21.12.2018 № 7482, у ньому є лише посилання на пп. 16.1.5, 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, пп. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, пп. 73.3 ст. 73, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст.79 ПК України, у зв`язку з чим неможливо ідентифікувати передбачену ПК України фактичну підставу для призначення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача.

Хоча наказ контролюючого органу про проведення перевірки повинен був містити в собі як підставу її проведення посилання на неотримання пояснень від платника податку та їх документальних підтверджень на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу щодо виявлених обставин, визначених таким запитом.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 813/2162/17.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла переконання, що оскаржуваний наказ ГУ ДФС у Львівській області є протиправним, оскільки прийнятий за відсутності підстав та умов, визначених пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України, з дотриманням яких законодавець пов`язує можливість проведення документальної позапланової перевірки.

Колегія суддів також зазначає, що суб`єкт господарювання має право не погодитися з рішенням про призначення перевірки і оскаржити такий до суду, незважаючи на те, що перевірка була вже проведена, складено акт перевірки та прийнято податкові повідомлення-рішення, оскільки непогодження із наказом про проведення позапланової невиїзної перевірки шляхом не допуску до проведення перевірки у цьому випадку не можливо застосувати; у цьому випадку жодного допуску зі сторони Товариства до проведення перевірки не було, ніякі документи податковому органу не надавалися.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2019 року в адміністративній справі № 1.380.2019.000979 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 15 листопада 2019 року.