Справа № 308/12703/16-а
Суддя: Бедьо В. І.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Бедьо В.І.,

за участю секретаря судового засідання Пазяк С.М.,

представника позивача Островська ОСОБА_1 М.,

представників третьої особи Талапа Я. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді адміністративну справу за позовом Чопської міської ради Закарпатської області до державного реєстратора Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області Мочар Івана Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю «Агора», про визнання незаконним та скасування рішення посадової особи органу місцевого самоврядування,

В С Т А Н О В И В:

Чопська міська рада Закарпатської області звернулася до суду з позовом до державного реєстратора Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області Мочар І.І., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ТОВ «Агора», про визнання незаконним та скасування рішення посадової особи органу місцевого самоврядування.

В обґрунтування позову посилається на те, що 03.11.2016 року ТОВ «Агора» повідомило Чопську міську раду Закарпатської області про реєстрацію за ним права власності на єдиний майновий комплекс, торговий ринок за адресою: м. Чоп, вул. Вербова, будинок 1.

21.10.2016 року державним реєстратором Баранинської сільської ради Мочар І.І. прийнято рішення про державну реєстрацію (з відкриттям розділу), індексний номер: 31972908, за ТОВ «Агора» права власності на єдиний майновий комплекс, торговий ринок за адресою: м. Чоп, вул. Вербова, 1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 110), номер запису про право власності: 17019302.

Вважає, що реєстрація права власності державним реєстратором Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області на вищезазначене майно відбулася з порушенням встановлених правил та процедур.

Звертає увагу на те, що Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна. Згідно з ч. 1 ст. 2 цього Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Зауважує, що відповідачем при здійснені реєстрації права власності віднесено до складової частини об`єкта нерухомого майна торгові павільйони (1-42 та 1-54), які не є нерухомим майном, є тимчасовими спорудами торгівельного призначення.

Посилаючись на положення ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначає, що земельна ділянка, кадастровий номер: :11:021:0010, на якій зареєстровано право власності на єдиний майновий комплекс, є комунальною власністю та належить територіальній громаді міста Чоп, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 17547139 від 08.02.2014 року.

При цьому, кадастровий номер :01:003:0025 зазначений в інформаційній довідці № 71078828 відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності серії ЕЕК 159917 від 18.08.2014 року присвоєно земельній ділянці ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , яка перебуває у власності останнього за місцем розташуванням: Україна, АДРЕСА_1 .

Тобто, 17.12.2007 року між Чопською міською радою Закарпатської області та ТОВ «Агора» було укладено договори оренди земельної ділянки площею 0,1386 га, кадастровий номер :10:003:0025 та площею, 0,0647 га, кадастровий номер :10:003:0029, що знаходяться за адресою АДРЕСА_2 а, відповідно.

Вказує, що 22.11.2012 року у зв`язку із неналежним виконанням обов`язків за умовами договору Чопською міською радою прийнято рішення № 17, яким відмовлено у поновленні договорів оренди вищевказаних земельних ділянок, земельні ділянки переведено до земель запасу міста. Станом на день пред`явлення позову в провадженні господарського суду Закарпатської області перебуває справа № 907/271/13 за позовом ТОВ «Агора» до Чопської міської ради щодо продовження договорів оренди вищезазначених земельних ділянок.

Звертає увагу на те, що 24.01.2013 року строк дії вищезазначених договорів закінчився, угоди про їх поновлення підписані сторонами не були.

За твердженням позивача, рішення державного реєстратора є незаконним, оскільки в ТОВ «Агора» відсутні правовстановлюючі документи на єдиний майновий комплекс, а також правовстановлюючі документи на його складові частини до їх об`єднання, майновий комплекс в експлуатацію не вводився, адреса такому об`єкту нерухомого майна органами місцевого самоврядування не присвоювалася. Крім того, як складові майнового комплексу зареєстровано 96 некапітальних металевих споруд (торгівельні павільйони).

Мотивуючи позов приписами п. п. 41, 54 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, та ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» позивач зауважує, що передбачених вказаним законодавством документів, необхідних для реєстрації державним реєстратором права власності на єдиний майновий комплекс ТОВ «Агора» надано не було.

Наголошує на тому, що незаконними діями державного реєстратора порушено права територіальної громади міста Чоп, в особі Чопської міської ради на вільне володіння та розпорядження земельними ділянками, що перебувають в її комунальній власності, оскільки внаслідок незаконної дій державного реєстратора за ТОВ «Агора» безпідставно зареєстровано права власності на некапітальні споруди, що знаходяться на таких земельних ділянках та розміщення яких має тимчасовий характер. Даний позов спрямовано на захист порушених внаслідок незаконних дій державного реєстратора прав власника земельної ділянки комунальної форми власності.

З урахуванням наведеного, позивач просить суд визнати незаконним та скасувати прийняте 21.10.2016 року державним реєстратором Баранинської сільської ради Мочар І.І. рішення про державну реєстрацію (з відкриттям розділу), індексний номер: 31972908, за ТОВ «Агора» права власності на єдиний майновий комплекс, торговий ринок за адресою: м. Чоп, вул. Вербова, 1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 110), номер запису про право власності 17019302.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.12.2016 року відкрито провадження в адміністративній справі за вказаним позовом.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.10.2017 року закрито провадження у даній справі, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2017 року ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.10.2017 року про закриття провадження у справі № 308/12703/16-а скасовано та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.10.2018 року провадження у даній справі закрито, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2018 року ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.10.2018 року про закриття провадження у справі № 308/12703/16-а скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2019 року головуючим суддею з розгляду даної справи визначено Бедьо В.І.

12.04.2017 року від представника третьої особи ТОВ «Агора» до суду надійшли заперечення на позовну заяву, 27.06.2017 року доповнення до заперечення на позовну заяву, а 13.09.2018 року відзив на позовну заяву, згідно з якими ТОВ «Агора» просить відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви повністю.

Представник третьої особи у відзиві зазначає, що при здійсненні державної реєстрації нерухомого майна єдиного майнового комплексу «торговий ринок», ТОВ «Агора», з метою вчинення реєстраційної дії з реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що належать товариству, було подано державному реєстратору перелік документів, що підтверджує право власності на окремі об`єкти нерухомості, що належать ТОВ «Агора», зокрема:

1) акт приймання-передачі нерухомого майна від 05.09.2016 року, складений і підписаний Чопською міською радою та ТОВ «Агора», відповідно до якого Чопська міська рада, в межах виконання рішення господарського суду Закарпатської області в справі № 907/175/16 передала, а директор ТОВ «Агора» прийняв 96 металевих торгівельних павільйонів та 1 металевий навіс, що розташовані на земельних ділянках: площею 0,1386 га, кадастровий номер :01:004:0025, за адресою м. Чоп, вул. Вербова, 1 42 торгових павільйони та 1 металевий навіс, на земельній ділянці площею 0,0674 га, кадастровий номер :01:003:0029, за адресою м. АДРЕСА_3 . Вербова, 1 а 54 торгових павільйони;

2) постанову Львівського господарського апеляційного суду у справі № 907/487/13 від 12.07.2016 року та 11.08.2016 року, відповідно до яких за ТОВ «Агора» визнано право власності на об`єкти нерухомого майна: торговий павільйон літ. «Г», торговий павільйон літ. «Д»;

3) свідоцтво про право власності ЯЯЯ 328126 від 22.05.2006 року, видане Чопською міською радою, згідно з яким на праві власності ТОВ «Агора» належить будівля критого ринку, площею 484.6 м, за адресою м. Чоп вул. Вербова 1, і навіс літ. «Б»;

4) витяг НВ-2016 від 16.06.2016 року з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № :01:004:0025, за адресою м. Чоп вул. Вербова 1, розміром 0,1386 га, відповідно до відомостей якої: ділянка сформована та зареєстрована 24.01.2008 року, власником ділянки є Чопська міська рада, ділянка перебуває в оренді у ТОВ «Агора», строк дії речового права оренда не вказано, витяг НВ2016 від 16.06.2016 року з Державного земельного кадастру про земельну ділянку :01:003:0029, розміром 0,0674 га, за адресою м. Чоп, вул. Вербова, 1 а, відповідно до відомостей якої: ділянка сформована та зареєстрована 24.01.2008 року, власником ділянки є Чопська міська рада, ділянка перебуває в оренді у ТОВ «Агора», строк дії речового права оренда не вказано;

5) рішення господарського суду Закарпатської області у справі № 907/49/16, яким визнано незаконним рішення Чопської міської ради № 17 від 22.11.2012 року щодо відмови в поновленні договорів оренди земельних ділянок: № -002 від 24.01.2008 року кадастровий номер :01:003:0029, площею 0,0674 га та № -001 від 24.01.2008 року кадастровий номер :01:003:0025, площею 0,1386 га;

6) Статут ТОВ «Агора», де відповідно до п. 7.2 Статуту, в редакції від 25.11.2009 року, вказано, що одним з засновників ТОВ «Агора» ОСОБА_6 в статутний фонд товариства було внесено нерухоме майно торгові павільйони в загальній кількості 97 штук;

7) рішення господарського суду Закарпатської області у справі № 907/175/16, яким констатовано, що ТОВ «Агора» належать 96 торгових павільйонів, які в незаконний спосіб, через оскаржуване рішення Чопської міської ради від 26.12.2013 року № 9 «Про надання згоди на прийняття об`єктів до комунальної власності територіальної громади міста», було прийнято у комунальну власність 96 торгових павільйонів та 1 навіс. За наслідками розгляду справи господарським судом Закарпатської області визнано незаконним та скасовано рішення Чопської міської ради шостого скликання від 26.12.2013 року № 9 «Про надання згоди на прийняття об`єктів до комунальної власності територіальної громади міста», тим самим повернуто 96 торгових павільйонів ТОВ «Агора», про що на виконання саме цього рішення між ТОВ «Агора» та Чопською міською радою було складено акт приймання-передачі нерухомого майна від 05.09.2016 року;

8) інвентарні справи (технічні паспорти) на критий ринок, торгові павільйони, навіс.

За твердженням представника третьої особи, при реєстрації єдиного майнового комплексу, ТОВ «Агора» реєстратору було подано ряд документів, кожен з яких вказує на наявність права власності у ТОВ «Агора» на окремі об`єкти нерухомого майна, які було зареєстровано як єдиний майновий комплекс. Крім того, рішенням господарського суду Закарпатської області у справі № 907/271/13 від 06.03.2017 року і Львівського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 року визнано поновленими: договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0029, площею 0,067 га на той самий строк і на тих самих умовах; договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0025, площею 0,1386 га на той самий строк і на тих самих умовах. 20.03.2018 року Верховним Судом прийнято остаточне рішення, який залишено в силі рішення господарського суду Закарпатської області і Львівського апеляційного господарського суду. Вказує, що такий порядок реєстрації нерухомого майна є законний, оскільки визначений рядом нормативних документів, зокрема ст. 191 ЦК України. Оскільки підприємство, як єдиний майновий комплекс визнається законом нерухомим майном, на нього розповсюджується ст. ст. 181, 182 ЦК України. Також зауважує, що спеціальним нормативним документом, що встановлює підстави та порядок реєстрації нерухомого майна, є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. 5).

Представник третьої особи наголошує на тому, що у даному випадку при реєстрації речового права було зареєстровано ряд капітальних споруд (критий ринок, торговий павільйон літ. «Д», торговий павільйон літ «Г»), які введено в експлуатацію, та на які право власності визнано судовим рішенням, та 96 торгових павільйонів, які зареєстровано як складові частини цілісного майнового комплексу та які не підлягають введенню в експлуатацію як тимчасові споруди. Стаття 191 ЦК України визначає, що до складу підприємства, як цілісного майнового комплексу входить не тільки нерухоме майно, але і всі інші види майна, в тому числі рухоме (сировина, продукція, речові права, борги, права вимоги та ін.). Відповідно, у складі майнового комплексу ТОВ «Агора» можуть бути і тимчасові споруди, а не лише капітальні. Стаття 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виокремлює зі складу об`єктів будівництва малі архітектурні форми. Згідно з вказаною статтею їх розміщення здійснюється не на основі загальної процедури введення в експлуатацію, а у відповідності з вимогами Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Крім того, представник третьої особи звертає увагу на те, що право власності на вказані навіси та павільйони також встановлено у вищезгаданих судових рішеннях господарських судів, що зумовлює відсутність потреби у повторному доказуванні належності ТОВ «Агора» навісів та торгових павільйонів ринку, зазначених у документі про реєстрації права власності на цілісний майновий комплекс. Водночас, посилаючись на п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 року № 127, зазначає, що зведені на час чинності договорів оренди землі в м. Чоп по вул. Вербовій, 1 та Вербовій, 1а, об`єкти належать саме ТОВ «Агора», самочинним будівництвом не вважаються, окремого вводу в експлуатацію не потребують та на абсолютно законних підставах вважаються складовими частинами ТОВ «Агора», як цілісного майнового комплексу. Державний реєстратор був не тільки вправі, але і зобов`язаний внести записи по право власності на вказане підприємство, як цілісний майновий комплекс, оскільки для цього йому було представлено всі необхідні документи.

Представник третьої особи вважає, що доводи Чопської міської ради є абсолютно безпідставними, так як за Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності чи інше речове право на земельну ділянку, на якій вони розташовані.

26.09.2018 року від позивача Чопської міської ради Закарпатської області до суду надійшла відповідь на відзив, у якій зазначає, що Чопською міською радою не оспорюється право власності ТОВ «Агора» на складові єдиного майнового комплексу, торговий ринок, а оскаржуються незаконні дії державного реєстратора Баранинської сільської ради Мочар І.І., який прийняв рішення про державну реєстрацію права власності на єдиний майновий комплекс, торговий ринок за адресою м. Чоп, вул. Вербова, 1. Чопська міська рада просить не враховувати доводи, наведені ТОВ «Агора» у поданому відзиві на позовну заяву, оскільки такий складено не по суті, без обґрунтування підстав внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно тимчасових споруд, які не можуть бути внесенні до зазначеного Державного реєстру.

Представник позивача Чопської міської ради Закарпатської області у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив третьої особи, просить позов задовольнити.

Відповідач державний реєстратор Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області Мочар І.І. у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, заперечення або відзив на позовну заяву не подав, клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило.

Представники третьої особи ТОВ «Агора» у судовому засіданні проти позовних вимог заперечили та просять у задоволенні позову відмовити з підстав, наведених у письмових запереченнях та відзиві на позовну заяву.

Разом з тим, 15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції КАС України.

Відповідно до частини третьої та четвертої статті 159 КАС України підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у визначених цим Кодексом випадках. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (частина 6 статті 162 КАС України).

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17.12.2007 року між Чопською міською радою (орендодавець) та ТОВ «Агора» (орендар) були укладені два договори оренди земельних ділянок а саме: ділянки площею 0,0674 га, розташованої за адресою: м. Чоп, вул. Вербова, 1, та ділянки площею 0,1386 га, розташованої за адресою: м. Чоп, вул. Вербова, 1, про що у Державному реєстрі земель 24.01.2008 року зроблено відповідні записи за № -001 та № -002.

Відповідно до умов договорів земельні ділянки передано в оренду для обслуговування ринку та здійснення ринкової діяльності строком на п`ять років (п. 6 договорів).

Згідно з пунктами 11, 12 цих договорів, умови яких є аналогічними, передбачено, що земельні ділянки передаються в оренду для обслуговування ринку та здійснення ринкової діяльності по вул. Вербовій, 1 в м. Чоп.

На земельній ділянці, згідно з умовами п. 3 договору оренди земельної ділянки від 17.02.2007 року, про що у Державному реєстрі земель 24.01.2008 року зроблено відповідні записи за № -001, відсутні об`єкти нерухомості.

На орендованій земельній ділянці площею 0,1386 га розташований об`єкт нерухомого майна (п. 3 договору оренди земельної ділянки від 17.02.2007 року), про що у Державному реєстрі земель 24.01.2008 року зроблено відповідні записи за № -002, а саме: будівля ринку, навіс, павільйон, що належить ТОВ «Агора» на праві власності згідно з свідоцтвом, виданим на підставі рішення виконавчого комітету Чопської міської ради № 116 від 20.12.2001 року.

12.05.2009 року були внесені зміни та доповнення до вказаних договорів (п. п. 4, 7, 9) щодо розміру та порядку сплати орендної плати, розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

06.08.2009 року рішенням виконавчого комітету Чопської міської ради № 101 земельній ділянці площею 0,0674 га було присвоєно адресу: м. Чоп, вул. Вербова, 1а.

В подальшому, на орендованій ТОВ «Агора» земельній ділянці 0,0647 га, яка знаходиться за адресою м. Чоп, вул. Вербова, 1а, з метою впорядкування та реконструкції ринку було введено в експлуатацію нерухоме майно (торговий павільйон), що відбулося в межах чинного законодавства, правомірність якого підтверджується постановою Вищого адміністративного суду України від 26.05.2015 року у адміністративній справі № К/800/63000/13, а також постановою Львівського апеляційного господарського суду від 05.10.2016 року у справі № 4/22.

У п. 6 вказаних договорів сторони погодили, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Маючи намір продовжити строк дії договорів оренди земельних ділянок за адресою м. Чоп, вул. Вербова, 1, та АДРЕСА_4 Чоп, вул. Вербова, 1а орендар, на підставі п. 6 договорів та ст. 33 Закону України «Про оренду землі», 31.07.2012 року, 14.09.2012 року, 11.10.2012 року звернувся до Чопської міської ради з відповідними листами-повідомленнями з клопотанням про поновлення договорів оренди даних земельних ділянок. До листів-повідомлень були додані проекти договорів оренди та додаткових угод, копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно, копії витягу з Єдиного державного реєстру тощо.

05.09.2012 року Чопська міська рада Закарпатської області листом № 03-19/329,330 повідомила про передачу надісланих звернень, з метою вирішення питань поновлення договорів у відповідності до законодавства, уповноваженим на те органом до розгляду комісії Чопської міської ради з питань земельних відносин та містобудування.

31.10.2012 року Чопська міська рада Закарпатської області надіслала ТОВ «Агора» лист № 03-19/418, в якому повідомила про те, що питання поновлення договорів оренди не були розглянуті по суті, у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували належне виконання товариством умов договору.

22.11.2012 року рішенням Чопської міської ради 14-ї сесії шостого скликання № 17 «Про розгляд питання щодо поновлення договорів оренди» було відмовлено ТОВ «Агора» у поновленні договорів оренди земельних ділянок, укладених між Чопською міською радою та ТОВ «Агора» від 24.01.2008 року № -002 та від 24.01.2008 року №-001, в зв`язку з неналежним виконанням обов`язків за умовами договору.

Пунктом 2 даного рішення зобов`язано ТОВ «Агора» після закінчення строку дії договорів оренди від 24.01.2013 року повернути земельну ділянку за адресою АДРЕСА_3 , площею 0,1386 га та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_3 Вербова, 1а, площею 0,0674 га. Пунктом 3 вирішено перевести вказані землі до земель запасу міста.

04.12.2012 року Чопська міська рада листом-повідомленням № 1614/03-19 повідомила ТОВ «Агора» про прийняття вищевказаного рішення.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 24.02.2016 року у справі № 907/49/16, що набрало законної сили, задоволено позов ТОВ «Агора», визнано незаконними та скасовано рішення Чопської міської ради 14-ї сесії шостого скликання № 17 від 22.11.2012 року «Про розгляд питання щодо поновлення договорів оренди», яким ТОВ «Агора» відмовлено у поновленні договорів оренди земельних ділянок, укладених між Чопською міською радою та ТОВ «Агора» від 24.01.2008 року № -002 та від 24.01.2008 року № -001, в зв`язку з неналежним виконанням обов`язків за умовами договору.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 03.03.2017 року у справі № 907/271/13, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 року та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.03.2018 року, задоволено повністю позов ТОВ «Агора» до Чопської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: комунальне підприємство «Чопський ринок», про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки. Визнано поновленим договір оренди земельної ділянки від 17.12.2007 року, зареєстрований 24.01.2008 року в Державному реєстрі земель за № -002, кадастровий номер :01:003:0029, площею 0,067 га і угоду про зміну договору оренди земельної ділянки площею 0,067 га за № 23 від 12.05.2009 року, яка зареєстрована 15.06.2008 року в Державному реєстрі земель на той самий строк і на тих самих умовах. Визнано поновленим договір оренди земельної ділянки від 17.12.2007 року, зареєстрований 24.01.2008 року в Державному реєстрі земель за №-001, кадастровий номер :01:003:0025, площею 0,1386 га і угоду про зміну договору оренди земельної ділянки площею 0,1386 га за № 24 від 12.05.2009 року, яка зареєстрована 15.06.2008 року в Державному реєстрі земель на той самий строк і на тих самих умовах.

Вказані обставини, встановлені рішенням суду у господарській справі № 907/271/13, що набрало законної сили, не підлягають доказуванню при розгляді даної справи в силу частини 4 статті 78 КАС України.

03.11.2016 року ТОВ «Агора» на клопотання Чопської міської ради від 02.11.2016 року щодо надання відомостей про право власності ТОВ «Агора» на об`єкти, які розташовані на території міського ринку по вул. Вербова в м. Чоп, з метою подальшого розгляду та опрацювання сумісною робочою групою проекту Меморандуму про співпрацю між Чопською міською радою та ТОВ «Агора», листом від 03.11.2016 року за вих. № 067 надало інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.10.2016 року за № 71078828, державним реєстратором Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області Мочар І.І. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 31972908 від 21.10.2016, згідно з яким за ТОВ «Агора» () зареєстровано право власності на єдиний майновий комплекс, торговий ринок, що знаходиться за адресою: м. Чоп, вул. Вербова, будинок 1, Закарпатська область, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 110, номер запису про право власності: 17019302.

Позивач, вважаючи протиправним зазначене рішення державного реєстратора, як таке, що прийнято ним без дотримання процедури здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України регламентовано, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV (тут і далі в редакції Закону, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення).

Пунктом першим частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Організаційну систему державної реєстрації прав становлять суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації (пункт 2 частини першої статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до частини другої статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону.

Право власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності чи інше речове право на земельну ділянку, на якій вони розташовані (частина третя статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

За змістом частини 4 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії.

Відповідно до частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор, серед іншого: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Отже, обов`язковою передумовою для внесення запису до Державного реєстру прав є перевірка державним реєстратором/нотаріусом документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Згідно з частиною 2 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.

За змістом частини 3 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у випадках, передбачених законодавством України, державна реєстрація прав проводиться після технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, речові права на який підлягають державній реєстрації.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам (частина 4 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заява про державну реєстрацію прав та оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством.

Статтею 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.

Частиною другою статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Відповідно до частини п`ятої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених частиною першою цієї статті, заборонена.

За приписами частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно чи його дубліката, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною першою статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, визначено Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 року № 553) (тут і далі в редакції Порядку, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення).

Відповідно пункту 6 Порядку № 1127 державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Пунктом 18 Порядку № 1127 передбачено, що за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Відповідно до пункту 40 Порядку № 1127 державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком.

Згідно з пунктом 54 Порядку № 1127 державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене шляхом поділу майна, у тому числі в результаті виділення окремого об`єкта нерухомого майна із складу нерухомого майна, що складається з двох або більше об`єктів, або об`єднання майна, проводиться за умови наявності технічної можливості такого поділу або об`єднання нерухомого майна та можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин.

Для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що створюється шляхом поділу або об`єднання, подаються: документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його поділу або об`єднання (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (крім випадків, коли об`єкт нерухомого майна створюється шляхом поділу або об`єднання без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення); технічний паспорт на новостворений об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків поділу або об`єднання таких об`єктів нерухомого майна, як квартира, житлове або нежитлове приміщення тощо).

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.10.2016 року за № 71078828 вбачається, що державним реєстратором Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області Мочар І.І. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.10.2016 року за індексним номером 31972908, згідно з яким за ТОВ «Агора» зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна: єдиний майновий комплекс, торговий ринок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 . АДРЕСА_3 вул. Вербова, 1, АДРЕСА_6 .

Відповідно до статті 191 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю. Права на земельну ділянку та інші об`єкти нерухомого майна, які входять до складу єдиного майнового комплексу підприємства, підлягають державній реєстрації в органах, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

Складовими частинами вказаного об`єкта нерухомого майна є:

нежитлова будівля, ринок, АА, загальною площею 484,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Закарпатська АДРЕСА_7 , м. Чоп АДРЕСА_8 вул. Вербова, 1, земельна ділянка місця розташування за кадастровим номером :01:004:0025;

торговий павільйон, Д, загальною площею 5 кв.м., що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Чоп, земельна ділянка місця розташування за кадастровим номером :01:004:0025;

навіс, Б, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Чоп, земельна ділянка місця розташування за кадастровим номером :01:003:0025;

торгові павільйони, 1-42, що знаходяться за адресою: Закарпатська область, м. Чоп, земельна ділянка місця розташування за кадастровим номером :01:003:0025;

торговий павільйон, Г, загальною площею 6,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Чоп, вул. Вербова, 1а, земельна ділянка місця розташування за кадастровим номером :01:003:0029;

торгові павільйони, 1-54, що знаходяться за адресою: Закарпатська область, м. Чоп, земельна ділянка місця розташування за кадастровим номером :01:003:0029.

Отже, для державної реєстрації права власності на зазначений об`єкт нерухомого майна, що створюється шляхом об`єднання, подаються документи, передбачені пунктом 54 Порядку № 1127.

Підставою для виникнення права власності, як зазначено в інформаційній довідці від 21.10.2016 року за № 71078828, стали: акт приймання-передачі нерухомого майна, з додатком, серія та номер: б/н, виданий 05.09.2016, видавник: Чопська міська рада/Товариство з обмеженою відповідальністю «Агора»; постанова, серія та номер: 907/487/13, виданий 12.07.2016, видавник: Львівський апеляційний господарський суд; ухвала суду, серія та номер: 907/487/13, виданий 11.08.2016, видавник: Львівський апеляційний господарський суд; свідоцтво про право власності, Дублікат, серія номер ЯЯЯ 328126, виданий 22.05.2006, видавник: Чопська міська рада Закарпатської області.

З наявного у матеріалах справи акту приймання-передачі від 05.09.2016 року та додатку до нього від 31.08.2016 року слідує, що комісією Чопської міської ради та комісією від ТОВ «Агора» складено цей акт про те, що Чопська міська рада повертає прийняте в комунальну власність територіальної громади міста Чоп згідно з рішенням Чопської міської ради від 26.12.2013 року № 9 та скасованого рішенням господарського суду Закарпатської області від 01.06.2016 року у справі № 907/175/16, а ТОВ «Агора» приймає 1 металевий навіс та 96 металевих торгових павільйонів, характеристики яких визначені в додатку до цього акту, балансовою вартістю 249569 грн., розташовані на земельних ділянках міського ринку за адресами: м. Чоп, вул. Вербова, 1 (площею 0,0674 га, кадастровий номер :01:003:0029 42 торгових павільйони та металевий навіс) та м. Чоп, вул. Вербова, 1а (площею 0,1386 га, кадастровий номер :01:004:0025 54 торгових павільйони). Підписанням цього акту ТОВ «Агора» підтверджує відсутність будь-яких майнових та немайнових претензій або шкоди, заподіяної внаслідок вибуття вищевказаного майна з його володіння. В разі наявності будь-яких майнових та немайнових претензій або шкоди, заподіяної внаслідок вибуття вищевказаного майна з його володіння, ТОВ «Агора» підписанням цього акту підтверджує їх задоволення та компенсацію в повному обсязі. ТОВ «Агора» не має жодних претензій до технічного стану переданого згідно з цим актом майна. Цей акт набуває чинності з моменту його підписання. Підписи голови комісії та представника ТОВ «Агора» скріплюються печатками юридичних осіб. В подальшому акт подається на затвердження виконавчого комітету Чопської міської ради. В цілях бухгалтерського обліку операцій з приймання-передачі вищевказаного майна уповноваженими представниками Чопської міської ради та ТОВ «Агора» можуть бути додатково складені відповідні документи у встановленому законодавством порядку. Зазначений акт, який підписаний членами комісій та скріплений їх печатками, містить примітку та зауваженнями представника ТОВ «Агора».

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 року у справі № 97/487/13 визнано за ТОВ «Агора» право власності на нежитлове приміщення торговий павільйон (літ. Г) загальною площею 6,3 кв.м. та нежитлове приміщення торговий павільйон (літ. Д) загальною площею 5 кв.м., що розташовані в м. Чоп, вул. Вербова, 1.

Згідно з ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 11.08.2016 року у справі № 97/487/13, опублікованою в Єдиному державному реєстрі судових рішень, виправлено допущену описку в пункті 2 резолютивної частини (вступної та резолютивної частини та повного тексту постанови) Львівського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 року у справі № 907/487/13, а саме вищезазначений пункт постановлено читати в такій редакції: «визнати за ТОВ «Агора» право власності на нежитлове приміщення торговий павільйон (літ. Г) загальною площею 6,3 кв.м. в м. Чоп, вул. Вербова, 1 а, та нежитлове приміщення торговий павільйон (літ. Д) загальною площею 5 кв.м., що розташовані в м. Чоп, вул. Вербова, 1. Дану ухвалу постановлено вважати невід`ємною частиною постанови Львівського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 року у справі № 907/487/13.

Відповідно до дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ НОМЕР_1 328126, виданого 22.05.2006 року Чопською міською радою Закарпатської області, нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Чоп, вул. Вербова, будинок 1 (загальна площа 484,6 кв.м.; 23 приміщень; ринок, аа; навіс, б; павільйон, в) належить на праві колективної власності в цілому ТОВ «Агора».

Як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем, рішення державного реєстратора від 21.10.2016 року за індексним номером 31972908 про державну реєстрацію за ТОВ «Агора» права власності на єдиний майновий комплекс, торговий ринок, що знаходиться за адресою: м. Чоп, вул. Вербова, 1, Закарпатська область, прийнято за відсутності відповідного пакету документів, передбаченого пунктом 54 Порядку № 1127, а отже з порушення вимог зазначених правових норм та статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Приходячи до такого висновку суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 року у справі «Рисовський проти України», в якому зазначено, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Як свідчать матеріали справи, земельні ділянки за кадастровими номерами :01:004:0025 та :01:003:0029 відповідно, що знаходяться за адресою: Закарпатська АДРЕСА_3 Вербова, 1, перебувають у комунальній власності та їх власником значиться Чопська міська рада Закарпатської області, що підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Земельна ділянка за кадастровим номером :11:021:0010, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Чоп, вул. Вербова, 1а, перебуває у комунальній власності та її власником значиться територіальна громада м. Чоп в особі Чопської міської ради Закарпатської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

При цьому згідно з інформаційною довідкою від 21.10.2016 року за № 71078828 складові об`єкти нерухомого майна (навіс, Б; торгові павільйони, 1-42) знаходяться на земельній ділянці за кадастровим номером :01:003:0025, яка відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності розташована за адресою: Закарпатська область, м. Чоп, вул. Головна, 5/1, перебуває у приватній власності та її власником значиться ОСОБА_4 - ОСОБА_7 (дата державної реєстрації: 08.08.2014 року).

Разом з тим, судом встановлено, що на момент державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна єдиний майновий комплекс, торговий ринок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , був відсутній документ, що посвідчував речове право ТОВ «Агора» на відповідні земельні ділянки, на яких розташовані складові частини об`єкта нерухомого майна, оскільки станом на 21.10.2016 року строк дії договорів оренди земельної ділянки від 17.12.2007 року, укладених з Чопською міською радою Закарпатської області, закінчився, угоди про їх поновлення підписанні не були, а остаточне рішення у справі № 907/271/13 про визнання поновленими зазначених договорів оренди земельної ділянки ухвалено 20.03.2018 року.

Таким чином, суд приходить до переконання, що державний реєстратор прийняв протиправне та передчасне рішення, оскільки для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна ТОВ «Агора» не додало документи, передбачені пунктом 54 Порядку № 1127, а тому підстав для прийняття оскаржуваного рішення не було, а також відповідачем при проведенні реєстраційної дії та прийнятті оскаржуваного рішення не було дотримано вимог статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в частині перевірки документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, що перешкоджало проведенню відповідної реєстраційної дії.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню відповідача, суд виходить з приписів частини 2 статті 2 КАС України, відповідно до яких встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Право на звернення до суду та способи судового захисту встановлено статтею 5 КАС України.

Відповідно до частин першої-третьої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В силу частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному процесі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Беручи до уваги, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою осіб, шукаючи доказів виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

Частиною 1 статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд зазначає, що предметом даного спору є правомірність дій та рішення державного реєстратора, а не правомірність набуття третьою особою ТОВ «Агора» права власності на майно.

Відповідач не надав суду жодного доказу на спростування доводів та тверджень позивача, якими останній обґрунтував заявлені вимоги, а також відповідачем не доведено правомірності прийняття спірного у цій справі рішення про державну реєстрацію права власності.

З урахуванням вищенаведених обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача, а тому рішення державного реєстратора Баранинської сільської ради Закарпатської області Мочар І.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 31972908 від 21.10.2016, згідно з яким за ТОВ «Агора» () зареєстровано право власності на єдиний майновий комплекс, торговий ринок, що знаходиться за адресою: м. Чоп АДРЕСА_8 вул. Вербова, будинок 1, Закарпатська область, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 110, номер запису про право власності: 17019302, слід визнати протиправним та скасувати.

Водночас суд зауважує, що з тексту адміністративного позову вбачається, що позивач оскаржує рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з підстав порушення державним реєстратором умов та порядку здійснення реєстрації прав на нерухоме майно, встановлених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127.

Виходячи з приписів пунктів першого та другого частини першої статті 4, частини першої статті 19 КАС України вказаний спір має публічний характер, оскільки дії та рішення відповідача по реєстрації речових прав на майно не пов`язані з встановленням наявності чи відсутності права власності у третьої особи на нерухоме майно. Відтак, у зв`язку з відсутністю вирішення спору цивільно-правового характеру, з огляду на встановлені судом обставини, спір у даній справі точиться виключно з приводу дій та рішення державного реєстратора під час реєстрації речових прав на майно.

Ухвалюючи дане судове рішення суд також керується статтею 246 КАС України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (пункт 41) щодо якості судових рішень.

Згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України»).

Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Вирішуючи питання щодо відшкодування судових витрат у даній справі суд вважає, що за рахунок бюджетних асигнувань Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, оскільки відповідачем у справі виступає її посадова особа, на користь Чопської міської ради Закарпатської області слід стягнути понесені останньою та документально підтверджені судові витрати у розмірі 1600 грн. сплаченого судового збору.

У судовому засіданні 06.11.2019 року на підставі частини 3 статті 243 КАС України проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, повний текст якого складено 15.11.2019 року.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 76, 77, 90, 139, 143, 241-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Баранинської сільської ради Закарпатської області Мочар Івана Івановича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 31972908 від 2

1.10.2016, згідно з яким за товариством з обмеженою відповідальністю «Агора» () зареєстровано право власності на єдиний майновий комплекс, торговий ринок, що знаходиться за адресою: м. Чоп, вул. Вербова, будинок 1, Закарпатська область, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 110, номер запису про право власності: 17019302.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області на користь Чопської міської ради Закарпатської області судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

Позивач: Чопська міська рада Закарпатської області, , що знаходиться за адресою: вул. Берег, 2, м. Чоп, Ужгородський район, Закарпатська область.

Відповідач: державний реєстратор Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області Мочар Іван Іванович, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 42, с. Баранинці, Ужгородський район, Закарпатська область.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю «Агора», , що знаходиться за адресою: вул. Берег, 10, м. Чоп, Ужгородський район, Закарпатська область.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Дата складення повного судового рішення 15 листопада 2019 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області В.І. Бедьо