Справа № 804/2875/17
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 804/2875/17

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Баранник Н.П., Божко Л.А.,

секретар судового засідання: Новошицька О.О.

за участю:

представника позивача: Присенко Олени Георгіївни;

представника відповідача: Овсянникової Людмили Олександрівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дак-Енергетика»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 (головуючий суддя Букіна Л.Є., повний текст складено 31.05.2019)

в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дак-Енергетика» до Новомосковської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ «Дак-Енергетика», звернувся до суду 11.05.2017 року з адміністративним позовом до відповідача Новомосковської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 20.12.2016 року (а.с. 4-7 т. 1).

Позов обґрунтовано відсутністю у податкового органу повноважень щодо застосування штрафу при виконанні п. 9 ст. 87 Податкового кодексу України в разі зарахування коштів, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2017 року (залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2017 року) у задоволенні позову відмовлено (а.с. 32-34 т. 1).

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що актом перевірки встановлено факт сплати підприємством сум податкових зобов`язань з затримкою більше 30 днів, положеннями п. 126.1 ст. 126 ПКУ передбачена відповідальність платника податків в таких випадках у вигляді штрафу у розмірі 20% непогашеного податкового боргу.

Постановою Верховного Суду від 29.10.2018 року касаційну скаргу ТОВ «Дак-Енергетика» задоволено частково. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2017 року скасовано та адміністративну справу № 804/2875/17 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Свою позицію Верховний Суд обґрунтував тим, що суди попередньої інстанцій не встановили склад податкових правопорушень в розумінні ст. 109 ПКУ, характер спірних правовідносин та підстави відповідальності встановлені статтею 126 ПКУ. Зокрема, суди аналізували право податкового органу здійснювати нарахування штрафних санкцій за умови зарахування коштів в рахунок сплати податкового боргу на підставі п. 87.9 ст. 87 ПКУ за відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження встановлених фактичних обставин справи. До матеріалів справи не додані податкові декларації та уточнюючі розрахунки, зворотній бік облікової картки (інформаційної картки) позивача, як платника податків та як наслідок вони не були предметом судового дослідження. Судами попередніх інстанцій не встановлено, що є об`єктом застосування штрафу за спірними податковими повідомленнями-рішеннями зменшення зобов`язань до сплати шляхом їх уточнення чи перерахунку або сплата податків, яке це передбачено положеннями ст. 126 ПКУ, та чи є зменшення абсолютного значення до сплати за наслідками уточнень здійснених позивачем у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, підставою для застосування штрафу (а.с. 120-124 т. 1).

Вказана справа надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 22.01.2019 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Букіній Л.Є.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2019 допущено заміну відповідача Новомосковської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області правонаступником Новомосковською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС; та залучено співвідповідача - Головне управління ДФС у Дніпропетровській області.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 в задоволенні позову відмовлено (а.с. 192-194 т. 2).

Рішення суду першої інстанції, зокрема, обґрунтовано тим, що виходячи із змісту підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України перевірку своєчасності та повноти сплати податків контролюючий орган уповноважений проводити виключно в рамках документальної перевірки та з 01.01.2017 року Законом України №1797-VIII до переліку питань, які можуть бути предметом камеральної перевірки, віднесено і своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання.

Судом першої інстанції вказано на те, що позивачем не оспорюється сам факт несвоєчасної сплати податкового зобов`язання. Зазначено, що процесуальні порушення, допущені при проведенні перевірки, не є самостійною підставою для скасування оскарженого рішення. На переконання суду першої інстанції, порушення контролюючим органом порядку проведення перевірки не звільняють цей орган здійснювати нарахування податкових зобов`язань за порушення вимог податкового законодавства України у частині своєчасної сплати узгоджених грошових зобов`язань, допущенні платником податків. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржене податкове повідомлення-рішення № від 20.12.2016 року прийнято податковим органом у спосіб, передбачений законодавством України та відповідає вимогам п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Посилається на те, що визнаючи одні докази і відхиляючи інші докази, суд повинен це обґрунтувати. Однак вважає, що суд першої інстанції цього не здійснив. Зазначає про практику Верховного Суду згідно якої подібні правовідносини вирішені на користь платника податків. Вказує, що контролюючим органом 12.12.2016 року проведено перевірку дотримання термінів сплати податку на додану вартість згідно уточнюючого розрахунку до податкової декларації з ПДВ від 02.04.2015 року, уточнюючого розрахунку до податкової декларації з ПДВ від 17.06.2015 року, податкової декларації з ПДВ від 18.06.2015 року за травень 2015 року, податкової декларації з ПДВ від 18.09.2015 року за серпень 2015 року, податкової декларації з ПДВ від 18.11.2015 року за жовтень 2015 р., податкової декларації з ПДВ від 19.01.2015 року за грудень 2014 року, податкової декларації з ПДВ від 20.10.2015 року за вересень 2015 р., та податкової декларації на прибуток підприємства (річна) від 29.02.2016 року. Протягом жовтня 2015 року по вересень 2016 року ТОВ «Дак-Енергетика» сплачувало поточні зобов`язання з ПДВ за 2015-2016 роки, однак податковий орган зарахував сплачені платником кошти в рахунок погашення його податкового боргу, який виник раніше, ще у січні 2015 року, і як наслідок виникла затримка у погашенні податкового боргу, яка становить 330 днів. 23.10.2015 року платник погасив податковий борг, який виник 30.01.2015 року за декларацією з ПДВ за грудень 2014 року шляхом оплати поточними зобов`язаннями, які виникли на протязі 2015-2016 років. За результатами перевірки, встановлено факт порушення платником граничних строків сплати узгодженого грошового зобов`язання з ПДВ, що є порушенням вимог п. 57.1 ст. 57 ПКУ. Однак вважає, що камеральна перевірка, яка була здійснена контролюючим органом, не надає можливості контролюючому органу вирішити питання своєчасності нарахування і справи усіх передбачених ПКУ податків і зборів, які можуть бути лише предметом документальної перевірки, якій властиві інші ознаки в залежності від її виду (виїзна, невиїзна, планова, позапланова). Невиконання податковим органом норм ПКУ (ст. 77, 78, 79), призводить до порушення відповідачем способу реалізації владних управлінських функцій та відсутності правових наслідків перевірки, яка не охоплювала на час її проведення питання своєчасності сплати грошового зобов`язання. В разі визнання такої перевірки незаконною така перевірка виключає можливість прийняття податкового повідомлення-рішення.

Відповідачем до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу не подано.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги. Надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі. Суду пояснив, що камеральна перевірка в 2016 році не надавала можливості вирішити питання своєчасності нарахування і справи усіх передбачених ПКУ податків і зборів, до 2017 року це було предметом лише документальної перевірки.

Представник відповідача Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила залишити рішення суду першої інстанції без змін. Вважає що під час проведення камеральної перевірки в 2016 році контролюючий орган мав правові підстави перевірити своєчасність сплати грошового зобов`язання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Дак-Енергетика» зареєстроване як юридична особа, на момент виникнення спірних правовідносин перебувало на обліку в Новомосковській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області. Новомосковською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку дотримання термінів сплати податкового зобов`язання з податку на додану вартість ТОВ «Дак-Енергетика», за результатами якої складено акт № 483/121/33165522 від 12.12.2016.

Відповідно до вказаного акту перевірено: уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість від 02.04.2015 №; уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість від 12.10.2015 № ; уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість від 17.06.2015 № ; податкова декларація з податку на додану вартість від 18.06.2015 № за травень 2015 року; податкова декларація з податку на додану вартість від 18.09.2015 № за серпень 2015 року; податкова декларація з податку на додану вартість від 18.11.2015 № за жовтень 2015 року; податкова декларація з податку на додану вартість від 19.01.2015 № за грудень 2014 року; податкова декларація з податку на додану вартість від 20.10.2015 № за вересень 2015 року.

За результатами перевірки встановлено порушення ТОВ «Дак-Енергетика» пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України та зазначено про зобов`язання підприємства на підставі пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України сплатити штраф у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу, а саме 624 101, 99 грн.; прийнято податкове повідомлення-рішення № від 20.12.2016 р.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Податкового кодексу України.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 19-1.1.2. п. 19-1.1. ст. 19 Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючі органи контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Підпунктом 20.1.4. п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України контролюючим органам надано право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Статтею 75 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Відповідно до пункту 76.1 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Згідно з пунктом 76.2 статті 76 Податкового кодексу України порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 86.2 статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У свою чергу, відповідно до п.75.1.2 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати. Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження). У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Дійсно, виходячи із змісту підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України перевірку своєчасності та повноти сплати податків контролюючий орган уповноважений проводити виключно в рамках документальної перевірки.

Отже, при проведенні камеральної перевірки (в редакції норм податкового законодавства, що існувало до 2017 року) перевірку своєчасності та повноти сплати податків контролюючий орган уповноважений проводити виключно в рамках документальної перевірки.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що в акті № 483/121/33165522 від 12.12.2016 не зазначено яку саме перевірку проведено: камеральну чи документальну (а.с. 8-11 т. 1).

При цьому матеріалами справи підтверджується, що суд першої інстанції дійшов висновку, що проведена саме камеральна перевірки. Факт проведення камеральної перевірки (а не документальної) підтверджено і в суді апеляційної інстанції, також, представником відповідача зазначено, що проведена саме камеральна перевірка.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що з 01.01.2017 року Законом України №1797-VIII до переліку питань, які можуть бути предметом камеральної перевірки, віднесено і своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання.

Однак, такі зміни в законодавство відбулися вже після проведення перевірки, отже на час проведення камеральної перевірки контролюючий орган мав діяти у відповідності до вимог ПКУ, що діяли на час проведення камеральної перевірки (т.т. в 2016 році).

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги практику Верховного Суду з аналогічними правовідносинами, а саме постанову Верховного Суду від 10.05.2018р. по справі № 826/1975/17, згідно якої зазначено, що системний аналіз норм, які визначають порядок камеральної перевірки та які діяли на час проведення перевірки, свідчать про те, що мета камеральної перевірки виявити в податковій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, єдиних реєстрів, арифметичних та/або методологічні помилки, або інші відомості, які призвели до заниження або завищення податкового зобов`язання або посвідчують інші реєстраційні порушення, які доводять склад податкового правопорушення. Камеральна перевірка проводиться на системній основі, тобто перевіряються всі без винятку податкові декларації та уточнюючі розрахунки, подані платником, якого перевіряють.

До 01.01.2017 року (до внесення змін до ст. 75 ПКУ) питання своєчасності нарахування та сплати усіх передбачених ПКУ податків і зборів були предметом документальної перевірки, якій властиві зовсім інші ознаки в залежності від її виду (виїзна, невиїзна, планова, позапланова).

Згідно із ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для не застосування зазначеної норми.

Матеріалами справи підтверджується, що 12.12.2016р. Новомосковською ОДПІ ТУ ДФС у Дніпропетровській обл. проведено перевірку дотримання термінів сплати податку на дану вартість згідно: уточнюючого розрахунку до податкової декларації з ПДВ від 1,04.2015р. № , уточнюючого розрахунку до податкової декларації з ПДВ від І .06.2015 р. № , податкової декларації з податку на додану вартість від і8.06.2015р. № за травень 2015р., податкової декларації з податку на додану вартість від 18.09.2015р. № за серпень 2015р., податкової декларації з податку на додану вартість від 18.11.2015 р. № за жовтень 2015р., податкової декларації з податку на додану вартість від 19.01.2015 р. № за грудень 2014 р., податкової декларації з податку на додану вартість від 20.10.2015 р. № за вересень 2015 року, податкової декларації на прибуток підприємства (річна) від 29.02.2016р.

За результатом камеральної перевірки, встановлено факт порушення платником граничних строків сплати узгодженого грошового зобов`язання з податку на додану вартість, як наслідок податковий орган дійшов висновку про порушення платником податків вимог п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

Результати перевірки оформлено відповідним актом з додатком розрахунку штрафних санкцій, а саме відповідно до акта № 483/121/33165522 від 12.12.2016р. ТОВ «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА» перевищило граничні строки сплати узгодженого зобов`язання з податку на додану вартість.

На підставі акта перевірки від 12.12.2016р. Новомосковська ОДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № від 20.12.2016р. (а.с. 12 т. 1), відповідно до якого на підставі ст. 126 ПК України ТОВ «ДАК-ЕНЕРЕЕТИКА» зобов`язано сплатити штраф в сумі 624 101,99 грн. за затримку на 330 календарних днів сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, що становить 20% штрафних від загальної суми консолідованого боргу у розмірі 3 120 509,95 грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитися з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки на час проведення камеральної перевірки (проведеної в 2016 році) до переліку питань, які можуть бути предметом камеральної перевірки, не було віднесено своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання.

Отже податкове повідомлення рішення, прийняте на підстави даних акту перевірки, що не відповідали вимогам податкового законодавства України, підлягає скасуванню.

Податковим органом було проведено саме камеральну перевірку, при цьому, доказів можливості проведення відповідачем документальної перевірки матеріали справи не містять. Зазначене дає підстави для висновку, що податковим органом порушено спосіб реалізації владних управлінських функцій.

Таким чином колегія суддів апеляційної інстанції дійшла до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позовних вимог.

Вищезазначене є мотивом для прийняття судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, виходячи з обставин справи та норм законодавства України, що регулює дані правовідносини, права та інтереси позивача захищені, а права та інтереси відповідача не порушені.

З огляду на результати апеляційного розгляду справи, судові витрати підлягають розподілу, а саме підлягають поверненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з подачею позову в сумі 9 361,53грн. (а.с. 3 т. 1) та апеляційної скарги у сумі 14 043 грн.

Керуючись 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дак-Енергетика» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 скасувати. Прийняти нову постанову.

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.12.2016 року.

Стягнути на за рахунок бюджетних асигнувань Новомосковської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС (), Головного управління ДФС у Дніпропетровській області () солідарно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дак-Енергетика» () судовий збір за подання позову в сумі 9 361,53грн. та за подання апеляційної скарги у сумі 14 043 грн.

Постанова набирає законної сили 06.11.2019 та може бути оскаржена до Верховного Суду згідно ст. 328, 329 КАС України протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 06.11.2019.

В повному обсязі постанова виготовлена 11.11.2019.

Головуючий суддя Ю. В. Дурасова

суддя Н.П. Баранник

суддя Л.А. Божко