Справа № 1.380.2019.005421
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.005421
12 листопада 2019 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Мричко Н.І.
за участі секретаря судових засідань Кулик С.В.
представника відповідача ОСОБА_1 -М.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у Франківському районі м. Львова Львівської області про зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою судді від 22.10.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Одночасно судом до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у Франківському районі м. Львова Львівської області (надалі УДКС України у Франківському районі м. Львова, Третя особа).
Відповідач надіслав суду відзив на позовну заяву (арк. справи 36-38), в якому просив суд у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити повністю. Посилається на те, що ГУ ПФ України у Львівській області не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно, а також невідомо чи придбавають таке житло вперше. Поряд з цим, громадяни, які придбавають житло вперше, звільняються від сплати збору на підставі Закону України «Про збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не за рішенням органу Пенсійного фонду. Вважає, що питання звільнення від сплати збору повинно було вирішуватись при нотаріальному оформленні цивільно-правового договору.
11.11.2019 на адресу суду надійшли від УДКС України у Франківському районі м. Львова пояснення (арк. справи 45). Вказує на те, що для повернення Позивачу помилково сплачених коштів платником подається до органу Казначейства заява про повернення коштів з бюджету разом з поданням органу, що контролює справляння відповідних надходжень бюджету, згідно затвердженої форми та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів. Зазначає, що органи Пенсійного фонду України контролюють надходження до бюджету збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, зокрема, з операцій придбавання (купівлі-продажу) нерухомого майна. Тому повернення такого збору органами Казначейства здійснюється на підставі подання Пенсійного фонду України. Просило суд розгляд справи здійснювати у відсутності представника Третьої особи, а копії рішень по справі направити на адресу управління.
11.11.2019 від ОСОБА_2 надійшла заява (арк. справи 42) про розгляд справи у її відсутності. Одночасно просить задовольнити її позовні вимоги повністю.
У судовому засіданні представник Відповідача проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Третя особа у судове засідання явки уповноваженого представника не забезпечила.
Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.
14.06.2018 між ОСОБА_2 (покупець) та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (продавці) укладений договір купівлі-продажу 3/10 частки квартири АДРЕСА_1 . Такий договір посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Комар С.С. та зареєстрований в реєстрі за № 764 (арк. справи 18-25).
Незгода Позивача із відмовою Відповідача сформувати та подати до УДКС України у Франківському районі м. Львова подання про повернення такій помилково зарахованого до бюджету збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, з огляду на придбання нею житла вперше, стала підставою для звернення ОСОБА_2 до суду.
Суд, визначаючись щодо заявлених вимог, виходить з того, що відповідно до пункту 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначено підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичних осіб, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.
Згідно з пунктом 8 статті 2 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» об`єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.
Ставки збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для таких суб`єктів встановлюються у розмірі 1 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного пунктом 8 статті 2 цього Закону (пункт 10 статті 4 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування»).
Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 1998 року № 1740 (надалі - Порядок №1740).
Відповідно до пункту 15-1 Порядку № 1740, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.
Пунктом 15-3 Порядку № 1740 визначено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.
З аналізу наведених норм видно, що із загального правила про обов`язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
Суд встановив, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу 3/10 часток квартири від 14.06.2019 набула право власності на 3/10 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 .
Як зазначено у позові, нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу від 14.06.2019 придбано ОСОБА_2 вперше.
Також на праві приватної спільної часткової власності (розмір частки 1/10) належить Позивачу квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка набута на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, серія та номер НОМЕР_1 , виданого 04.04.2007 Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради.
Як видно з копії з свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 , виданого 04.04.2007 Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради на підставі наказу управління комунальної власності від 04.04.2007 № 51-Ж АДРЕСА_3 Л, квартира № АДРЕСА_4 , загальною площею 84,8 кв.м. (розмір частки 1/10), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 дійсно належить на праві спільної сумісної власності, зокрема, ОСОБА_2 та приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (акр. справи 29).
Однак суд звертає увагу на те, що успадкування, приватизація (безоплатна передача) не є «придбанням житла» у розумінні Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування».
Інші відомості про придбання Позивачем житла відсутні.
Відповідач у справі, на якого згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) покладено обов`язок доказування, не надав суду доказів, які б підтверджували придбання ОСОБА_2 нерухомого майна не вперше.
Таким чином, за відсутності протилежного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 укладаючи 14.06.2019 договір купівлі-продажу 3/10 часток квартири, придбала житло вперше, а тому звільняється від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості.
Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії визначені Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 (надалі - Порядок).
Зокрема, пунктом 5 цього Порядку передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.
Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.
Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням наступної інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі.
Подання у довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ. Або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.
Отже, враховуючи, що відповідним органом, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету у сфері обов`язкового пенсійного страхування є Відповідач, суд зазначає, що саме такий наділений обов`язком щодо формування до органу Казначейства подання про повернення коштів.
Щодо посилання Відповідача на відсутність інформації у ГУ ПФ України у Львівській області про те, чи вперше особа придбала нерухомість, суд зазначає, що відсутність такої інформації не є підставою для позбавлення законодавчо встановлених пільг по сплаті на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та покладення на особу обов`язку по сплаті такого платежу без наявності відповідних доказів.
Оскільки саме Держава не виконала свій обов`язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на Державу.
Таким чином, посилання Відповідача на неможливість перевірки інформації щодо придбання квартири конкретною особою вперше, як на підставу для відмови Позивачу в поверненні помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, є необґрунтованими.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.01.2018 (справа №819/1498/17), 31.01.2018 (справа №819/1667/17) та 20.03.2018 (справа №819/1249/17).
Враховуючи викладене та зважаючи на встановлені обставини, суд вважає, позовні вимоги Позивача обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають до задоволення.
Щодо судових витрат, суд вважає, що такі слід стягнути на користь Позивача, з огляду на таке.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Під час звернення до суду ОСОБА_2 сплатила судовий збір, що підтверджується квитанцією № 10303400 від 17.10.2019 (арк. справи 6).
Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
адміністративний позов задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 15.11.2019.

Суддя Мричко Н.І.