Справа № 826/126/18
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/126/18 Суддя (судді) першої інстанції: Головань О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Бєлової Л.В.

за участю секретаря Юрковець А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" до Державної служби геології та надр України, третя особа: Приватне акціонерне товариство "Київський річковий порт" про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И Л А

Публічне акціонерне товариство "Судноплавна компанія "Укррічфлот" звернулося до суду з позовом до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу Державної служби геології та надр України № 326 від 19.07.2017 про переоформлення та продовження строку дії на 20 років ПАТ "Київський річковий порт" спеціального дозволу на користування надрами від 05.11.1996 №672 з метою видобування пісків Ново-Українського родовища, що знаходиться в Обухівському районі Київської області.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 червня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Міністерством охорони навколишнього природного середовища України видано 05.11.1996 р. ВАТ "Київський річковий порт" спеціальний дозвіл на користування надрами за реєстраційним 672 на видобування піску, придатного для виробництва будівельних розчинів, на Ново-Українському родовищі у Київській області, Обухівський район (північна частина Канівського водосховища); вид користування надрами: видобування (геологічне вивчення, видобування та ін.). Об`єкт надрокористування: Ново-Українське родовище. Мета надрокористування (робіт): розробка родовища з видобуванням піску, придатного для будівельних робіт. Строк дії дозволу: 20 (двадцять) років.

20.11.2009 р. Міністерством охорони навколишнього природного середовища України видано наказ №623 "Про анулювання, зупинення та поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами", згідно з яким, зокрема, анульовано дозвіл, виданий ВАТ "Київський річковий порт".

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.10.2013 р. в адміністративній справі №826/13225/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2014 р., наказ Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.11.2009 р. №623 визнано протиправним та скасовано в частині анулювання дозволу, виданого ВАТ "Київський річковий порт".

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.07.2016 р. в адміністративній справі №826/2501/16 задоволено позов ПАТ "Київський річковий порт" до Держгеонадр України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, а саме: визнано протиправною бездіяльність Держгеонадр України щодо поновлення дії дозволу №672 та внесенню відповідної інформації до електронної інформаційної бази даних Держгеонадра України; зобов`язано Держгеонадра України поновити дію дозволу №672 та внести відповідну інформацію до електронної інформаційної бази даних Держгеонадр України.

Публічне акціонерне товариство "Київський річковий порт" звернулося до Держгеонадр України із листом від 30.03.2016 року №01-29-116 про продовження строку дії дозволу. Причиною продовження строку дії дозволу зазначено закінчення строку його дії у листопаді 2016 року. До заяви додано відповідний пакет документів.

У зв`язку з невчиненням вказаних дій ПАТ "Київський річковий порт" звернулося до суду за захистом порушеного права, а саме - з позовом до Державної служби геології та надр України про визнання протиправною бездіяльності Держгеонадр України, яка полягає у нездійсненні дій щодо продовження дії спеціального дозволу на користування надрами від 05 листопада 1996 року №672, виданого відкритому акціонерному товариству "Київський річковий порт", зобов`язання Держгеонадра України продовжити дію спеціального дозволу на користування надрами від 05 листопада 1996 року №672, виданого ВАТ "Київський річковий порт" на 20 (двадцять) років до 05 листопада 2036 року, видати ПАТ "Київпорт" спеціальний дозвіл на користування надрами Ново-Українського родовища, розташованого у мілководній частині Канівського водоймища Обухівського району Київської області для видобування піску зі строком дії до 05 листопада 2036 року, та внести відповідну інформацію до електронної інформаційної бази даних спеціальних дозволів на користування надрами.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.07.2016 р. у справі №826/11885/16 позов задоволено повністю - визнано бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо поновлення дії спеціального дозволу на користування надрами від 05.11.1996 №672, виданого Відкритому акціонерному товариству "Київський річковий порт", та внесенню відповідної інформації до електронної інформаційної бази даних Державної служби геології та надр України протиправною, зобов`язано Державну службу геології та надр України поновити дію спеціального дозволу на користування надрами від 05.11.1996 №672, виданого Відкритому акціонерному товариству "Київський річковий порт", та внести відповідну інформацію до електронної інформаційної бази даних Державної служби геології та надр України.

Вказана постанова залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2016 р.

19.07.2017 р. Державною службою геології та надр України видано наказ "Про переоформлення, продовження дії спеціального дозволу на користування надрами", згідно з яким на виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.07.2016 р. у справі №826/11885/16, постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.12.2016 р. у ВП №53205018, а також з урахуванням рекомендацій Комісії з питань надрокористування (протокол засідання від 09.12.2016р. №6/2016), беручи до уваги зміст ухвали Вищого адміністративного суду України від 17.01.2017 р. у справі №826/15532/16 за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 р. №277", якою залишено без змін постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.11.2016 р. №826/15532/16 щодо визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України, постанови Кабінету Міністрів України від 21.06.2017 р. №518 "Про внесення змін до порядків, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 р. №594 і №615", вирішено продовжити строк дії на 20 років Публічному акціонерному товариству "Київський річковий порт" спеціального дозволу на користування надрами від 05.11.1996р. №672 з метою видобування пісків Ново-Українського родовища, що знаходиться в Обухівському районі Київської області відповідно до п. 14, 16 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 р. №615.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся до адміністративного суду з даною позовною заявою.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла наступних висновків.

Апелянт зазначає про порушення свого права як власника геологічної інформації, отриманої ним на підставі спеціального дозволу №3018 від 07.09.2007 р. на користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі, дослідно-промисловою розробкою Козинського родовища руслових пісків в Обухівському районі Київської області, проведених геологорозвідувальних робіт на ньому, прийнятих протоколом Державної комісії по запасах корисних копалин №1914 від 10.02.2010 р.

Як встановлено під час розгляду справи, вказаний дозвіл 12.12.2008 р. було тимчасово припинено у зв`язку з порушенням надрокористувачем умов дозволу, а 27.07.2011 р. дозвіл було анульовано з підстав пп. 1 п. 23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №615 від 30.05.2011 р. (відсутності потреби у подальшому користуванні надрами), про що міститься інформація в загальновідомому джерелі - сайті ДНВП "Геоінформ України" http://geoinf.kiev.ua/wp/spedozvoli-rep.php

Згідно з п. 2, 4 Положення про порядок розпорядження геологічною інформацією, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.1995 р. №423 (чинного станом до 27.07.2011 р.), геологічна інформація - це зафіксовані дані геологічного, геофізичного, геохімічного, аерокосмічного, економічного змісту, що характеризують будову надр, наявні в них корисні копалини, умови розробки родовищ, інші якісні і кількісні параметри та особливості надр і отримані за результатами геологорозвідувальних, геолого-екологічних, науково-дослідних, експлуатаційних та інших робіт.

Геологічна інформація є об`єктом товарних відносин і може використовуватись як частина внеску до статутного фонду під час створення підприємств.

Геологічна інформація, створена (придбана) на власні кошти юридичних та фізичних осіб, є їх власністю. Реалізація цієї інформації здійснюється її власником за погодженням з Держгеонадра. Така геологічна інформація може переходити до державної власності у разі передачі її до відповідних банків даних, фондів або архівів на договірній основі.

Судом не ставиться під сумнів право позивача на геологічну інформацію, отриману ним під час дії спеціального дозволу №3018 від 07.09.2007 р. на користування надрами з метою геологічного вивчення, проте, наявність цього статусу не є підставою для висновку про порушення його прав та інтересів видачею оскражуваного наказу, а саме.

Вказаний дозвіл було анульовано з підстав пп. 1 п. 23 Порядку №615 - за відсутності потреби у подальшому користуванні надрами, і станом на час звернення позивача у червні 2017 р. до ДНВП "Геоінформ України" згідно з Порядком державної реєстрації робіт і досліджень, пов`язаних із геологічним вивченням надр, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 14.06.2013 р. № 263, щодо реєстрації робіт з геологічного вивчення надр "Повторна геолого-економічна оцінка руслових потоків" право власності на попередньо отриману геологічну інформацію не надавало позивачу жодних переважних прав на повторне вивчення та розробку надр на вказаному родовищі.

Відповідно, права позивача на розробку Козинського родовища не відрізнялися від прав будь-якої іншої особи, яка виявила би бажання його розробляти, і наявність інформації про перетин координат родовищ на двох суміжних ділянках, отримана згідно з листом ДНВП "Геоінформ України" від 17.07.2017р. №05/305-2872, прав позивача порушити не могла.

Окремо суд зазначає, що при видачі оскаржуваного наказу не було використано геологічну інформацію позивача, тоді як 3-ю особою було надано як для отримання спеціального дозволу від 05.11.1996 р. №672, так і спеціального дозволу на його продовження власну геологічну інформацію щодо родовища надр.

Якщо у позивача є підстави вважати, що 3-я особа або будь-яка інша особа використала належну йому геологічну інформацію, він має право захищати своє порушене право будь-яким доступним способом.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Щодо твердження апелянта про те, що фактично відповідач продовжив дію анульованого спеціального дозволу № 672, що не відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема Постанови Кабінету Міністрів України № 615 від 30.05.2011 року, відповідно до п. 14 якуої для продовження строку дії дозволу на вигодування корисних копалин надрокористувач подає органу з питань надання дозволу заяву на видобування корисних копалин не пізніше ніж за шість місяців, на геологічне вивчення надр та геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислову розробку, - за три місяці до закінчення строку цого дії, суд зазначає наступне.

ПАТ «Київський річковий порт» звернувся до Державної служби геології та надр України з заявою на поновлення, продовження строку дії та внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами від 30.03.2016 р. після набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/11885/16, яким зобов`язано Державну службу геології та надр України поновити дію спеціального дозволу на користування надрами від 05.11.1996 №672, виданого Відкритому акціонерному товариству "Київський річковий порт", та внести відповідну інформацію до електронної інформаційної бази даних Державної служби геології та надр України.

В заяві від 01-29-116 була зазначена причина продовження строку дії дозволу, а саме; закінчення строку дії спеціального дозволу на користування надрами від 05.11.1996 №672 в листопаді 2016 року; та відомості про заявника: Публічне акціонерне товариство «Київський річковий порт»; 04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 70; ; тел. , . Окрім того, до Заяви від 30.03.2016 №01-29-116 були додані копії документів, надання яких вимагається чинним законодавством України для продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами - Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від ЗО травня 2011 року №615.

Відповідно до абз. 5 п. 14 Порядку №615 для продовження строку дії дозволу на видобування корисних копалин надрокористувач подає органу з питань надання дозволу заяву на видобування корисних копалин не пізніше ніж за шість місяців, на геологічне вивчення надр та геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислову розробку, - за три місяці до закінчення строку його дії. У заяві зазначається причина продовження строку дії дозволу. Надрокористувач, що не подав заяву в установлений строк, втрачає право на продовження строку дії дозволу.

Оскільки згідно спеціального дозволу від 05.11.1996 р. №672 зазначено термін дії - двадцять років, то заява подана у строк, встановлений аб. 5 п. 14 Порядку №615 (не пізніше, ніж за шість місяців до закінчення терміну його дії).

При чому, Держгеонадра поновили дію дозволу №672 08.06.2016 р. на підставі постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.10.2013 р. у справі №826/13225/13-а, ще до винесення постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.07.2016 р. у справі №826/2501/16.

Щодо посилань апелянта, що подання ПАТ «Київський річковий порт» заяви та документів на продовження дії спеціального дозволу від 05.11.1996 № 672 порушує його права як власника геологічної інформації, яку використано з метою від коригування географічних координат Ново-Українського родовища піску, наносить значної шкоди державному бюджету України у разі не виставлення згаданої ділянки на аукціон, відповідно до вимог чинного законодавства, колегія суддів, вказує на відсутність порушеного права позивача, оскільки згідно з викладеної на офіційному сайті ДНВП "Геоінформ України інформації стосовно спеціального дозволу на користування надрами №3018, виданого 07.09.2007 Приватному акціонерному товариству «Судноплавна компанія «Укррічфлот», вбачається, що 12.12.2008 дію спецдозвіл №3018 було тимчасово припинено в зв`язку з порушенням надрокористувача умов дозволу, а 27.07.2011 спецдозвіл №3018 був анульований з підстав підпункту 1 пункту 23 Постанови КМУ від 30.05.2011 №615 (в редакції, чинній на момент анулювання спецдозволу №3018: «право користування надрами припиняється Держгеонадрами безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби у разі відсутності потреби у подальшому користуванні надрами».

З дати тимчасового припинення дії спецдозволу №3018 - з 12.12.2008 по дату його анулювання - по 27.07.2011, дія спецдозволу №3018 не поновлювалась.

Крім того, з інформації стосовно спеціального дозволу на користування надрами №3018 зазначена мета користування надрами: геологічне вивчення руслових пісків в якості сировини для виготовлення залізобетонних виробів і конструкцій, та використання в скляній промисловості, геолого-економічна оцінка родовища, затвердження запасів ДКЗ України за промисловими категоріями.

Так, у відповідності до п. 11 Порядку розпорядження геологічною інформацією, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2018 №939 (далі - Постанова №939) встановлено, що у разі анулювання (закінчення строку дії спеціального дозволу на користування надрами вторинна (оброблена геологічна інформація, що була власністю надрокористувача та стосується ділянки надр, на яку надано спеціальний дозвіл на користування надрами, що анульований (строк /тії якого закінчився), підлягає розміщенню у відкритому доступі відповідно до пункту 9 цього Порядку через три роки з дати анулювання (закінчення строку дії) дозволу (якщо рішенням суду, яке набрало законної сили, не встановлено іншеї. У такому випадку первинна геологічна інформація, що була власністю такого надрокорпетувача, переходить у власність держави.

Також, апелянт в апеляційній скарзі (про що не вказувалось в позовній заяві)зазначає, що продовження дії спеціального дозволу №672 з урахуванням наданих ПАТ «Київський річковий порт» відкоригованих географічних координат призведе до перетинання Ново-Українського та Козинського родовищ та відпрацювання частини запасів Козинського родовища руслових пісків, яке не відноситься до спеціального дозволу № 672 від 05.11.1996, що підтверджується Висновком судового експерта Черніна Я.О.у №41/48-18 від 25.09.2018, в якому зазначено, що території ліцензійних площ видобування надр, що надані у користування спеціальним дозволом на користування надрами № 3018 від 07.09.2007 Козинськогьо родовища пісків на користь АСК «Укррічпорт» та спеціальним дозволом на користування надарами № 672 від 05.11.1996 продовженому та переоформленому згідно наказу Державної служби геології та надр України від 19.07.2017 № 326 Ново-Українського родовища пісків на користь ПАТ «Київський річковий порт» перетинаються та частково накладаються, загальною площею в 72,5 га.

З даного питання колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1 - 4 ст. 101 КАС України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Відповідно до частини 1 статті 104 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Згідно з частиною 6 статті 104 Кодексу у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Частиною 1 статті 108 КАС України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу.

Згідно із положеннями п.4.14. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Інструкція), затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998р. №53/5, висновок експерта складається з обов`язковим зазначенням його реквізитів (найменування документа, дати та номера складання висновку, категорії експертизи (додаткова, повторна, комісійна, комплексна), виду експертизи (за галуззю знань) та трьох частин: вступної (Вступ), дослідницької (Дослідження) та заключної (Висновки).

У вступній частині висновку експерта зазначаються, зокрема, нормативні акти, методики, рекомендована науково-технічна та довідкова література з Переліку рекомендованої науково-технічної та довідкової літератури, ще використовується під час проведення судових експертиз, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 30.07.2010 року № 1722/5, інші інформаційні джерела, які використовувались експертом при вирішенні поставлених питань, за правилами бібліографічного опису, із зазначенням реєстраційних кодів методик проведення судових експертиз з Реєстру методик проведення судових експертиз, який ведеться відповідно до Порядку веденні Реєстру методик проведення судових експертиз, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.10.2008 року № 1666/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 02.10.2008 року за № 924/15615.

Однак, у Висновку експерта №41/48-18 не зазначено категорію експертизи (додаткова, повторна, комісійна, комплексна) та відсутні посилання на методики, що використовувались при проведенні експертизи.

Пунктом 4.15. Інструкції визначено, що у дослідницькій частині висновку експерта описуються процес дослідження та його результати, а також дається обґрунтування висновків з поставлених питань. Дослідницька частина повинна включати: відомості про стан об`єктів дослідження, застосовані методи (методики) дослідження, умови їх застосовування; посилання на ілюстрації, додатки та необхідні роз`яснення до них; експертну оцінку результатів дослідження.

Втім, Висновок експерта №41/48-18 взагалі не містить посилання на реєстраційний код методики проведення судових експертиз з Реєстру методик проведення судових експертиз.

З наведеного, висновок експерта за результатами проведення експертизи від 25 вересня 2018 року №41/48-18 як доказ не відповідає статтям 73, 74 КАС України, у зв`язку з чим не береться судом до уваги.

Також, колегія суддів зазначає, що згідно з оскаржуваним наказом вирішено переоформити та продовжити строк дії на 20 років Публічному акціонерному товариству "Київський річковий порт" спеціального дозволу на користування надрами від 05.11.1996 р. №672 з метою видобування пісків Ново-Українського родовища, що знаходиться в Обухівському районі Київської області відповідно до п. 14, 16 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 р. №615.

У наказі відсутні конкретні координати родовища, натомість чітко міститься посилання на реквізити попередньо виданого дозволу від 05.11.1996 р. №672.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні координати могли змінитись лише через похибку приладів вимірювання станом на 1996 рік та 2017 рік, проте це не призвело до зміни площі об`єкта.

У випадку неспівпадіння цих координат ця обставина не може бути встановлена шляхом визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу, який координати не містить, тоді як предметом оскарження в такому випадку мають бути відповідні дії відповідача та зміст спеціального дозволу, оскільки сам по собі наказ в такому випадку протиправним не є.

При розгляді апеляційної скарги будь-яких доказів зміни площі родовища при коригуванні координат при продовженні дії дозволу надано небуло.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

Л.В. Бєлова