Справа № 444/2472/19
Суддя: Зеліско Р. Й.
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/2472/19
Провадження № 2-а/444/71/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(кінцева)

29 жовтня 2019 року Жовківський районний суд Львіської області в складі :

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовква Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , до Головного управління національної поліції у Львівській області, поліцейського СРПП №3 Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділення поліції Головного управління патрульної поліції у Львівській області капрала поліції Матвіїв Олени Андріївни, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №303616 від 14.09.2019 року,-

В С ТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів Головного управління національної поліції у Львівській області, поліцейського СРПП №3 Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділення поліції Головного управління патрульної поліції у Львівській області капрала поліції Матвіїв Олени Андріївни, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №303616 від 14.09.2019 року та закриття справи.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14 вересня 2019 року о 12 год. 20 хв. він здійснив зупинку свого транспортного засобу Volkswagen Caddy, номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Є.Коновальця Львівської області біля краю магазину «Мирослава», якщо рухатися в сторону міста Львова.

Після цього до нього підійшли працівники поліції, які звинуватили його у тому, що він здійснив зупинку ближче ніж 10 метрів від перехрестя, чим на їх переконання порушив вимоги п. 15.9 ґ Правил дорожнього руху України, тобто вказали, що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зазначає, що з таким звинуваченням у порушенні пункту 15.9 ґ Правил дорожнього руху України він був незгідний, оскільки візуально навіть було помітно, що він припаркувався біля тротуару на відстані значно більше ніж 10 метрів до перехрестя.

Також він відразу на місці заперечив свою вину і просив надати докази вчинення ним адміністративного правопорушення, зокрема переміряти відстань від його автомобіля до перехрестя, на що почув від працівників поліції, що їм жодних доказів не потрібно, як наслідок працівником Жовківського ВП Матвіїв О. А. було складено оскаржувану постанову.

Вважає, що поліцейський СРПП №3 Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділення поліції Головного управління патрульної поліції у Львівській області капрал поліції Матвіїв Олена Андріївна не мала права притягати його до адміністративної відповідальності без доказів та без з`ясування всіх обставин справи, оскільки звинувачення не може ґрунтуватися лише на припущеннях працівника поліції, натомість він не з`ясовував обставини, а відразу прийняла рішення виносити оскаржувану постанову.

Звертає увагу, що враховуючи норми ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на його прохання надати докази вчинення адміністративного правопорушення, поліцейський не показав йому відеозапис, на якому можна було б побачити, що під час керування транспортним засобом він користувався засобами зв`язку, тримаючи їх у руці. Тому вважає, що доказів вчинення ним правопорушення немає.

Додатково зазначає, що поліцейським Матвіїв О.А. не було роз`яснені йому права та обов`язки, передбачені частиною першою статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Окрім того на прохання позивача надати докази вчинення ним адміністративного правопорушення, Відповідач 2 не показав йому відеозапис чи принаймі фотографію, на яких б було б чітко помітно, що він здійснює зупинку транспортного засобу ближче ніж за 10 метрів до перехрестя, також звертає увагу, що на його прохання поліцейські відмовилися поміряти відстань від його автомобіля до перехрестя. Тому доказів вчинення ним правопорушення немає.

Звертає увагу на те, що в графі «до постанови додаються» нема посилання на жоден доказ.

Вважає, що недоліки містить і сама оскаржувана постанова, оскільки згідно п. 10 Розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 року, зареєстрована в Міністерстві юстиції України за № 1496/27941 від 01.12.2015 року при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення у ній зазначаються, зокрема: у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка винесла постанову» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи органу поліції, яка винесла постанову, та орган поліції (повністю, без скорочень);

Всупереч цих вимог посадовою особою зазначено лише «Жовківського ВП КБ ВП ГУНП у Л/о», хоча повною назвою є Жовківське відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області.

у графі «установив» - число, місяць, рік, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, а також обставини і суть правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи;

у графі «ураховуючи, що гр-нин(ка)» - прізвище та ініціали правопорушника;

у графі «постановив» - уповноважена посадова особа органу поліції з урахуванням та зазначенням обставин, що пом`якшують (стаття 34 КУпАП) чи обтяжують (стаття 35 КУпАП) відповідальність за адміністративне правопорушення, зазначає прийняте у справі рішення.

Всупереч цим вимогах посадовою особою Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області поліцейським Матвіїв Оленою Андріївною не зазначено ні обставин, що пом`якшували, ні обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

В графі «до постанови додаються» не вказано нічого, навіть не проставлено знак «прочерку».

З оскаржуваної постанови не зрозуміло, чи йому ставиться у вину зупинка безпосередньо на перехресті чи ближче ніж на 10 м від перехрестя.

В той же час просить суд звернути увагу, що зупинку мною здійснено на відстані 17,4 м від перехрестя. Також не місці зупинки ним транспортного засобу були відсутні будь-які знаки, які б забороняли зупинку, стоянку автомобіля.

А тому, просить його адміністративний позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просить такі задовольнити.

Відповідач поліцейський СРПП №3 Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділення поліції Головного управління патрульної поліції у Львівській області капрал поліції Матвіїв Олени Андріївни, представник відповідача Головного управління національної поліції у Львівській області в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Від них на адресу суду не надходило жодних клопотань, відзиву на адміністративний позов.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

П. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Так як представник відповідача, відповідач в судове засідання не з`явилися без повідомлення причин неявки, жодних відомостей про поважність причин такої неявки у суду немає, позивач просить справу розглядати без його участі, а тому суд приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності учасників.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Конституцією України закріплено норму щодо обов`язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19).

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 303316 від 14.09.2019 року, яка винесена поліцейським СРПП № 4 Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області капралом поліції Матвіїв О.А., вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. за те, що він 14.09.2019 року о 12 год. 20 хв. в місті Жовква по вулиці Євгена Коновальця , 8, здійснив зупинку свого транспортного засобу Volkswagen Caddy, номерний знак НОМЕР_2 на перехресті ближче ніж 10 метрів від перехрестя, чим порушив вимоги п. 15.9 ґ Правил дорожнього руху України, тобто вказали, що я вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, однак це правило не стосується правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху.

Суд бере до уваги, що оскаржувана постанова винесена 14.09.2019 року, а тому позивачем подано адмістративний позов в 10-денний строк на оскарження постанови, оскільки адміністративний позов одержано Жовківським районним судом Львівської області 23.09.2019 року.

Суд враховує, що у позовній заяві, яка подана на адресу суду, позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення 14.09.2019 року.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідачем, представником відповідача не виконано обов`язку, який встановлений ч. 2 ст. 77 КАС України щодо доказування правомірності винесення оскаржуваної постанови.

В той же час судом детально з`ясовано обставини справи.

Так згідно п.15.9 ґ ПДР України встановлено, що зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м. від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

З оскаржуваної постанови не зрозуміло, чи позивачу ставиться у вину зупинка безпосередньо на перехресті чи ближче ніж на 10 м. від перехрестя.

Також судом беруться до уваги пояснення позивача про те, що зупинку позивачем ОСОБА_1 здійснено на відстані 17,4 м. від перехрестя . Також, що на місці зупинки ним транспортного засобу були відсутні будь-які знаки, які б забороняли зупинку, стоянку автомобіля.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку, що суд бере до уваги лише ті докази, які здобуті в порядку, що не суперечить Закону.

В оскарженій постанові відсутнє посилання на будь-який доказ, який передбачений ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В даному випадку єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Однак зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в постанові.

Крім того суд враховує твердження позивача про те, що поліцейським Матвіїв О.А. не було роз`яснені права та обов`язки, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та його бажання скористатися правовою допомогою захисника, у зв`язку з чим просив перенести розгляд справи.

Жодних доказів на спростування даних тверджень стороною відповідача на адресу суду не подано.

Суд погоджується з твердженнями позивача про те, що недоліки містить і сама оскаржувана постанова.

Так згідно п. 10 Розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 року, зареєстрована в Міністерстві юстиції України за № 1496/27941 від 01.12.2015 року при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення у ній зазначаються, зокрема: у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка винесла постанову» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи органу поліції, яка винесла постанову, та орган поліції (повністю, без скорочень).

Всупереч цих вимог посадовою особою, поліцейським Матвіїв О.А. зазначено назву органу лише «Жовківського ВП КБ ВП ГУНП у Л/о», хоча повною назвою є Жовківське відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області.

Крім того у графі «установив» - число, місяць, рік, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, а також обставини і суть правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи; у графі «ураховуючи, що гр-нин(ка)» - прізвище та ініціали правопорушника; у графі «постановив» - уповноважена посадова особа органу поліції з урахуванням та зазначенням обставин, що пом`якшують (стаття 34 КУпАП) чи обтяжують (стаття 35 КУпАП) відповідальність за адміністративне правопорушення, зазначає прийняте у справі рішення.

Всупереч цим вимогах посадовою особою Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області поліцейським Матвіїв Оленою Андріївною не зазначено ні обставин, що пом`якшували, ні обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, ні про їх відсутність.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, графа «до постанови додаються» не заповнена, в ній не проставлено знак «прочерку», що свідчить про те, що жодних доказів, які б підтвержували викладене в постанові немає.

Згідно п. 1 ч. ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Як встановлено під час розгляду справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що позивачем вчинено діяння, викладене в оскаржуваній постанові, як наслідок суд приходить до висновку, що відсутній склад адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи встановлено, що немає доказів про те, що позивачем ОСОБА_1 14.09.2019 року о 12 год. 20 хв. були вчиненні протиправні, винні (умисні або з необережності) дії, що спричинили порушення вимог п.15.9 ґ Правил дорожнього руху.

Суд, розглядаючи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , перевірив законність, правомірність винесення оскаржуваної постанови як в частині накладення адміністративного стягнення так і вцілому.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Виходячи з норм ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку, що в діянні ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки під час розгляду справи в суді не доведено наявність протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, якою було б вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто не доведено самого факт вчинення адміністративного правопорушення.

Ч. 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладені приписи процесуального законодавства, які встановлено в ч. 3 ст. 286 КАС України, суд приходить до висновку, що оскільки поліцейським СРПП № 4 Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області капралом поліції Матвіїв О.А. неправомірно притягнуто гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, його вина не доведена жодними доказами, стороною відповідача не виконано вимог щодо обов`язку доказування правомірності свого рішення, з метою забезпечення гарантії, свобод і інтересів особи і громадянина, виходячи із наданих ст. 245 КАС України суду повноважень при прийнятті рішення, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп. підлягає закриттю.

Задоволення позовних вимог позивача буде найбільш доцільним способом захисту порушеного права позивача.

На підставі ст. 139 КАС України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ч. 4 ст. 229, 241, 245, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського СРПП № 3 Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області капрала поліції Матвіїв Олени Андріївнипро накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 165387 від 14.09.2019 року про притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.- закрити.

Апеляційна скарги на судове рішення відповідно до ст. 286 КАС України може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Суддя Р. Й. Зеліско