Справа № 400/610/19
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 листопада 2019 року

м. Київ

справа №400/610/19

адміністративне провадження №К/9901/30035/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Усенко Є.А.,

суддів: Пасічник С.С., Гімона М.М.,

розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби (ГУ ДФС) у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2019 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Южстрой» до ГУ ДФС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22.11.2018 №7, №7,

У С Т А Н О В И В :

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.07.2019, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2019, адміністративний позов задоволено: визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення від 22.11.2018 №7, №7 про збільшення ТОВ «Южстрой» суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 388' 790,00 грн (в тому числі штрафні (фінансові) санкції - 77'758,00 грн) та зменшення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на 82'672,00 грн.

Відповідач подав до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2019, у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя стаття 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Згідно з частиною другою статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд касаційної інстанції може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: 1) Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання правильного застосування норми права, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення у відповідності з таким висновком; або 2) правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

На підставі оцінки доказів у справі, зокрема, наданих позивачем платіжних доручень про сплату авансових платежів за підрядні роботи, довідок про вартість виконаних підрядних робіт та витрат (форма КБ-3), актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2), підсумкових відомостей ресурсів, суди першої та апеляційної інстанцій встановили факт придбання ТОВ «Южстрой» у ТОВ «Пракс-ЛТД», ТОВ «Дрим Тайм», ТОВ «Інтер-Лат» підрядних будівельних та будівельно-монтажних робіт на спорудження об`єкту «Перша черга забудови 2-го мікрорайону на намивній території» (м. Миколаєва по вул. Лазурна, 9).

Відповідно до встановленого факту суди першої та апеляційної інстанцій, застосувавши норми, зокрема пунктів 198.1-198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зробили висновок про правомірне включення позивачем до податкового кредиту суми ПДВ за податковими накладними, виписаними зазначеними вище постачальниками на поставку підрядних послуг.

Суди попередніх інстанцій також дали оцінку доводам ГУ ДФС про безтоварність господарських операцій між позивачем та його контрагентами (ТОВ «Пракс-ЛТД», ТОВ «Дрим Тайм», ТОВ «Інтер-Лат») як таким, що не доведені в судовому процесі.

Правильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права до встановлених обставин є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а доводи відповідача у касаційній скарзі щодо підстав для скасування судових рішень стосуються оцінки судами першої та апеляційної інстанцій доказів і встановлення обставин у справі. Разом з тим, питання оцінки доказів знаходиться поза межами касаційного перегляду справи, оскільки відповідно до частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права, зокрема вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене є підстави для визнання касаційної скарги необґрунтованою та для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 248, пунктом 5 частини першої, пунктом 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2019.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко

С.С. Пасічник

М.М. Гімон ,

Судді Верховного Суду