Справа № 300/1647/19
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" листопада 2019 р. справа № 300/1647/19
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Микитин Н.М.,
при секретарі судового засідання Маковійчук С.М.,
за участю представника позивача: Лещак Н.І.,
ВСТАНОВИВ:
Позовні вимоги мотивовані тим, що наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 06.05.2019 № 25-Л анульовано видану позивачу ліцензію реєстраційний номер НОМЕР_1 на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з середніми та значними наслідками. Підставою для анулювання зазначеної ліцензії реєстраційний номер НОМЕР_1 слугували акт планової перевірки від 26.04.2019 № 57/1009/2.1/2019 та акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування. Позивач вважає висновки зазначені у вищенаведених актах, які слугували підставами для анулювання ліцензії реєстраційний номер НОМЕР_1 на провадження позивачем господарської діяльності з будівництва об`єктів, що класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з середніми та значними наслідками, не відповідають дійсності. Так, за результатами планової перевірки ФОП ОСОБА_1 виявлено такі порушення: не забезпечено присутність керівника або іншої уповноваженої особи під час проведення органом ліцензування перевірки; не допущено посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки; не надано документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникли під час перевірки. Позивач зазначив, що 21.03.2019 отримав повідомлення від 18.03.2019 про проведення перевірки у період з 22 квітня 2019 по 26 березня 2019 та був готовий до її проведення, за місцем зазначеним у направленні на перевірку з 22 березня по 26 березня 2019, однак посадові особи органу ліцензування не з`явилися для здійснення такої перевірки. Повідомлень про наявність описки у повідомленні від відповідача не надходило. Таким чином, позивач не вчинив жодних дій щодо обмеження доступу посадових осіб відповідача для проведення планової перевірки. Окрім цього, представник позивача зазначив, що будь-яких письмових вимог посадових осіб органу ліцензування про надання документів та інформації щодо предмета перевірки ФОП ОСОБА_1 не отримував. Також, позивач вказав, що форма акту про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування від 26.04.2019 № 57/1009/2.1/2019 не відповідає встановленій формі акту про недопущення посадових осіб інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва. За вказаних обставин, ФОП ОСОБА_1 просив позов задовольнити повністю.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.08.2019 року дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків(а.с. 37-39).
16.08.2019 року позивачем зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліки усунуті, у зв`язку з чим, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено розгляд справи на 12.09.2019(а.с.1-2).
05.09.2019 Івано-Франківським окружним адміністративним судом отримано відповідь на відзив подану позивачем, згідно якої він заперечив проти доводів представника відповідача та третьої особи. Так, позивач зазначив, що інформація щодо місця реєстрації ліцензіата відповідає інформації наведеній у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Вказав, що в повідомленні про перевірку зазначено про намір її здійснення за адресою місця реєстрації ФОП ОСОБА_2 Б ОСОБА_3 АДРЕСА_3 , однак фактично було проведено перевірку за місцезнаходженням виробничо-складських та офісних приміщень в іншому населеному пункті. Окрім цього, позивач вказав, що відповідно до частини 9 статті 16 Закону України Про ліцензування певних видів господарської діяльності рішення про анулювання ліцензії було оскаржено до Експертної апеляційної ради з питань ліцензування при Державній регуляторній службі України, однак листом від 05.07.2019 Державної регуляторної служби України скаргу позивача повернуто без розгляду у зв`язку із перевищенням строку на апеляційне оскарження рішення про скасування ліцензії. Підставою пропуску строку позивач зазначив порушення органами державної архітектурно-будівельної інспекції строків повідомлення його про анулювання ліцензії, оскільки про таке рішення він дізнався 06.06.2019, тобто після спливу встановленого законом строку на його адміністративне оскарження.
12.09.2019 судове засідання відкладено на 18.20.2019 у зв`язку з поданням відповідних клопотань сторін та неможливістю забезпечення явки в судове засідання представників сторін.
У судовому засіданні 18.10.2019 оголошено перерву у зв`язку з витребуванням додаткових доказів.
31.10.2019 оголошено перерву за клопотанням представника відповідача та третьої особи для надання можливості надати додаткові докази.
У судовому засіданні 07.11.2019 представник позивача заявлені вимоги підтримала з мотивів наведених у позові та відповіді на відзив, просила позов задоволити. Звернула увагу суду на те, що вихід посадових осіб третьої особи на місцем проведення перевірки зазначеному в повідомлені здійснено 23.04.2019, тоді як повідомлення містить дату проведення перевірки 22.04.2019 по 26.03.2019, що свідчить про неналежне повідомлення позивача про дату та місце проведення такої.
Представник відповідача та третьої особи в судове засідання 07.11.2019 не прибула, попередньо направивши електронною поштою додаткові докази та клопотання про проведення розгляду даної справи без її участі.
Вивчивши матеріали адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши зібрані в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.
ОСОБА_1 зареєстрований 11.09.2007 як фізична особа-підприємець, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , вид діяльності - 45.21.1 Будівництво будівель. Вказані обставини підтверджуються та Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.16-17).
Також на виконання ліцензійних умов, позивачем до заяви про отримання ліцензії, надано відповідачу відомості про те, що місцезнаходження офісного приміщення позивача знаходиться по АДРЕСА_1 , виробничо-складські приміщень - по АДРЕСА_2 (а.с. 103).
18.04.2019 Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області сформувало повідомлення № 1009/1.18/318вих про проведення планової перевірки позивача в період з 22.04.2019 по 26.03.2019 щодо додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками (а.с.18). Вказане повідомлення надіслано рекомендованим листом на адресу ФОП ОСОБА_1 та отримане позивачем 21.03.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та відомостями з офіційного веб-сайту установи поштового зв`язку ПАТ Укрпошта (а.с. 56, 19). Факт отримання повідомлення 21.03.2019 не заперечується позивачем.
За результатами зазначеної перевірки ФОП ОСОБА_1 головним державним інспектором сектору по роботі з ліцензіатами ОСОБА_4 та головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Шимонівським Андрієм Васильовичем, як посадовими особами Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, 26.04.2019 складено акт № 57/1009/2.1/2019 (а.с.20-26).
Згідно наведеного акту перевірки від 26.04.2019 № 57/1009/2.1/2019 встановлено такі порушення: присутність керівника, його заступника або іншої уповноваженої особи під час проведення органом ліцензування в установленому законом порядку перевірки додержання ліцензіатом Ліцензійних умов суб`єктом господарювання не забезпечено; посадові особи органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом Ліцензійних умов суб`єктом господарювання не допущені; документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникли під час перевірки додержання ліцензіатом Ліцензійних умов суб`єктом господарювання не надані.
Один примірник акту перевірки від 26.04.2019 № 57/1009/2.1/2019 надіслано рекомендованим листом на адресу ОСОБА_1 , який його отримав 04.05.2019, що підтверджено позивачем.
Також, 26.04.2019 вказаними посадовими особами Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області складено акт № 57/1009/2.1/2019 про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування, в якому зафіксовані зазначені вище порушення, виявлені під час планової перевірки ФОП ОСОБА_1 щодо додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками (а.с.29).
02.05.2019 Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області направлено лист начальнику управління ліцензування, обстеження та паспортизації Державної архітектурно-будівельної інспекції України з пропозицією про анулювання ліцензії ФОП ОСОБА_1 та долучено акт анулювання і таблицю результатів проведення контрольних заходів(додаток 4) (а.с.121-122).
06.05.2019 Державна архітектурно-будівельна інспекція України прийняла наказ № 25-Л Про результати розгляду питань щодо ліцензування, згідно пункту 2 якого анульовано ліцензії у зв`язку з виявленими порушеннями ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середнім (СС2) та значними (СС3) наслідками, на підставі відповідно акту перевірки, суб`єктам господарювання згідно з додатком 2 до цього наказу (а.с.30).
Відповідно до витягу з додатку № 2 до наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 06.05.2019 № 25-Л в переліку ліцензіатів, яким анулюється ліцензія у зв`язку з виявленими порушеннями Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середнім та значними наслідками, в пункті 5 вказано ФОП ОСОБА_1 (а.с. 30).
24.05.2019 Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області листом № 1009-1.18/534 повідомило позивача про анулювання ліцензії НОМЕР_1 , виданої ФОП ОСОБА_1 на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з середніми та значними наслідками (а.с.27). Зазначений лист, надіслано рекомендованим листом на адресу позивача та отриманий ним 06.06.2019, що підтверджується сторонами (а.с.27).
Вважаючи пункт 5 Додатку № 2 до наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 06.05.2019 № 25-Л в частині анулювання ліцензії реєстраційний номер НОМЕР_1 , виданої позивачу на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з середніми та значними наслідками протиправним, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.
Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.
Суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності регламентовані Законом України Про ліцензування видів господарської діяльності від 02.03.2015 № 222-VIII (надалі Закон № 222-VIII), який визначає виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлює уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності.
Так, пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону № 222-VIII визначено, що ліцензія це запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про рішення органу ліцензування щодо наявності у суб`єкта господарювання права на провадження визначеного ним виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.
В свою чергу, згідно з пунктами 3 та 4 частини 1 статті 1 Закону № 222-VIII ліцензіат це суб`єкт господарювання, який має ліцензію на провадження встановленого законом виду господарської діяльності, а ліцензійні умови це нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, іншого уповноваженого законом органу державної влади, положення якого встановлюють вичерпний перелік вимог, обов`язкових для виконання ліцензіатом, та вичерпний перелік документів, що додаються до заяви про отримання ліцензії.
Відповідно до частини 3 статті 2 Закону № 222-VIII суб`єкт господарювання може здійснювати види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, після внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо рішення органу ліцензування про видачу йому ліцензії.
Частиною 1 статті 6 Закону № 222-VIII визначено, що орган ліцензування видає ліцензії на право здійснення видів господарської діяльності, зазначених у статті 7 цього Закону.
Види господарської діяльності, на здійснення яких державний колегіальний орган видає ліцензії, встановлюються цим Законом.
Перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, визначено статтею 7 Закону № 222-VIII. Так, пунктом 9 частини 1 статті 7 Закону № 222-VIII встановлено, що ліцензуванню підлягає такий вид господарської діяльності як будівництво об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, - з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про архітектурну діяльність".
Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 № 609 затверджено перелік органів ліцензування. Згідно вказаного переліку, Держархбудінспекція є органом ліцензування, який видає ліцензії на будівництво об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 222-VIII ліцензіат зобов`язаний виконувати вимоги ліцензійних умов відповідного виду господарської діяльності, а здобувач ліцензії для її одержання - відповідати ліцензійним умовам.
Нагляд і контроль у сфері ліцензування передбачений статтею 19 Закону № 222-VIII. Так, частиною 1 статті 19 Закону № 222-VIII встановлено, що державний нагляд за додержанням органами державної влади чи державними колегіальними органами вимог законодавства у сфері ліцензування здійснює спеціально уповноважений орган з питань ліцензування шляхом проведення планових та позапланових перевірок у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за поданням спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування.
Із системного аналізу вищезазначених норм законодавства можна дійти висновку про те, що позивач, отримавши ліцензію на здійснення будівельних робіт, є ліцензіатом у розумінні статті 1 Закону № 222-VIII, а, отже, є об`єктом державного контролю (нагляду) за додержанням ліцензійних умов.
Контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюють у межах своїх повноважень органи ліцензування шляхом проведення планових і позапланових перевірок відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (частина 7 статті 19 Закону № 222-VIII).
Згідно з підпунктом 2 пункту 4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 № 294, Держархбудінспекція відповідно до покладених на неї завдань проводить перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання ліцензійних умов провадження видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.
В даному випадку, головним державним інспектором сектору по роботі з ліцензіатами Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Бойком П.П. та головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Шимонівським А.В., на підставі наказу відповідача № 1494 від 27.11.2018 та направлення Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 19.04.2019 здійснили вихід для проведення планової перевірки щодо додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками:
- 22.04.2019 за місцезнаходженням офісного приміщення позивача по АДРЕСА_1 та виробничо-складських приміщень - по АДРЕСА_5 . АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 м. АДРЕСА_2 -Франківську (а.с.55);
- 23.04.2019 за адресою позивача, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - вулиця Січових Стрільців, будинок 33, квартира АДРЕСА_6 , селище міського АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 район, АДРЕСА_2 -Франківська область.
За результатами перевірки ФОП ОСОБА_1 вказаними посадовими особами Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області 26.04.2019, окрім акту № 57/1009/2.1/2019 про порушення вимог законодавства у сфері провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, також було складено акт № 57/1009/2.1/2019 про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування, в якому зафіксовано такі порушення: присутність керівника, його заступника або іншої уповноваженої особи під час проведення органом ліцензування в установленому законом порядку перевірки додержання ФОП ОСОБА_1 Ліцензійних умов не забезпечено; посадових осіб Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області до здійснення перевірки ФОП ОСОБА_1 Ліцензійних умов, не допущено; документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникли під час перевірки додержання ФОП ОСОБА_1 Ліцензійних умов суб`єктом господарювання, не надані (а.с.29).
При цьому, позивача підтвердив факт отримання 21.03.2019 повідомлення Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 18.04.2019 № 1009/1.18/318вих про проведення планової перевірки позивача в період з 22.04.2019 по 26.03.2019 щодо додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками (а.с.18). Звернув увагу суду на те, що був присутній за місцем реєстрації у смт. Лисець в період з 22.03.2019 по 26.03.2019, вважаючи, що контролюючим органом допущено описку в даті початку проведення перевірки. Зазначив, що жодних уточнень щодо наявності помилки у періоді здійснення контролюючого заходу не отримував.
В судовому засіданні представник відповідача та третьої особи підтвердила наявність такої описки у повідомленні про проведення планової перевірки, а саме у даті її завершення, так помилково зазначено 26.03.2019 замість 26.04.2019. Вказала на відсутність додаткових повідомлень позивача про наявність вказаної описки.
Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.
Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю).
Частиною 1 ст.6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.
Так, Європейський Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування».
Суд зазначає, що принцип належного урядування полягає у тому, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Таким чином, з огляду на обов`язок контролюючого органу щодо належного повідомлення про дати проведення перевіки, суд тлумачить помилки в періоді проведення контролюючого заходу на користь позивача.
Посилання представника відповідача та третьої особи про зазначення вірного періоду проведення перевірки у направленні на перевірку та акті складеному за її результатами, не спростовують обов`язку суб`єкта владних повноважень належно повідомити позивача про дату початку та дату завершення перевірки з метою забезпечення його присутності під час проведення органом ліцензування перевірки Ліцензійних умов.
Порядок та підстави анулювання ліцензії визначено статтею 16 Закону № 222-VIII.
Згідно з частиною 1 статті 16 Закону № 222-VIII анулюванням ліцензії є позбавлення ліцензіата права на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про анулювання його ліцензії.
Ліцензія вважається анульованою з дня, коли ліцензіат дізнався чи повинен був дізнатися про анулювання ліцензії, але у строк, не менший за один тиждень з дня прийняття органом ліцензування рішення про анулювання виданої йому ліцензії.
Відповідно до частини 2 статті 16 Закону № 222-VIII підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії є:
1) заява ліцензіата про анулювання власної ліцензії. Не є підставою для анулювання ліцензії заява ліцензіата про анулювання його ліцензії, що подана після видання органом ліцензування розпорядчого документа про проведення перевірки додержання таким ліцензіатом вимог ліцензійних умов і до закінчення строку: перевірки та усунення порушень ліцензійних умов (у разі їх наявності); у тридцять робочих днів після спливу терміну виконання ліцензіатом розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов (крім випадку видання протягом цього строку органом ліцензування розпорядчого документа про проведення позапланової перевірки виконання ліцензіатом розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов);
2) набрання чинності рішенням органу ліцензування про анулювання ліцензії або скасування такого рішення спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування;
3) наявність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про державну реєстрацію припинення юридичної особи (державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця), крім випадку та строку, передбачених частиною четвертою статті 15 цього Закону;
4) подання копії свідоцтва про смерть фізичної особи - підприємця (у разі відсутності правонаступника);
5) акт про невиконання розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов, встановлених для виду господарської діяльності;
6) акт про повторне порушення ліцензіатом ліцензійних умов. Повторним порушенням ліцензіатом ліцензійних умов вважається вчинення ним протягом двох років з дня видання органом ліцензування розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов нового порушення хоча б однієї з вимог ліцензійних умов, щодо якої видавалося таке розпорядження;
7) акт про виявлення недостовірності даних у документах, поданих суб`єктом господарювання разом із заявою про отримання ліцензії;
8) акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування. Відмовою ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування вважається недопуск уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов за відсутності передбачених для цього законом підстав (зокрема, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування, відмова в доступі посадових осіб органу ліцензування до місць провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню, об`єктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню, або відсутність протягом першого дня перевірки за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки);
9) акт про документальне підтвердження встановлення факту контролю (вирішального впливу) за діяльністю ліцензіата осіб інших держав, що здійснюють збройну агресію проти України у значенні, наведеному у статті 1 Закону України "Про оборону України", та (або) дії яких створюють умови для виникнення воєнного конфлікту, застосування воєнної сили проти України;
10) несплата за видачу ліцензії відповідно до частини другої статті 14 цього Закону.
Частиною 3 статті 16 Закону № 222-VIII встановлено, що акти, передбачені пунктами 5-9 частини другої цієї статті, мають містити детальне викладення фактів порушення законодавства, їх обґрунтування та у випадках, якщо вони стосуються невиконання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов, містити посилання на конкретні пункти цих ліцензійних умов.
До актів можуть долучатися фото та відеоматеріали, відзняті під час проведення перевірки.
Загальні вимоги до ліцензування господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками встановлює Порядок ліцензування господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2007 № 1396 (надалі Порядок № 1396).
Так, пунктом 21 Порядку № 1396 визначено, що підставами для анулювання ліцензії є: заява суб`єкта будівельної діяльності про анулювання ліцензії; рішення про скасування державної реєстрації суб`єкта господарювання; нотаріально засвідчена копія свідоцтва про смерть фізичної особи (підприємця); акт про виявлення недостовірних відомостей у документах, поданих суб`єктом будівельної діяльності для отримання ліцензії; акт про невиконання рішення органу ліцензування про усунення порушень, пов`язаних з додержанням ліцензійних умов провадження будівельної діяльності, вимог нормативно-правових актів, що були підставою для прийняття рішення про усунення таких порушень; акт про повторне протягом року порушення суб`єктом будівельної діяльності ліцензійних умов провадження будівельної діяльності або вимог нормативно-правових актів; акт про встановлення факту передачі ліцензії або її копії іншій юридичній або фізичній особі для провадження господарської діяльності; акт комісії з розслідування причин аварії на будівництві об`єкта, що призвела до загибелі людей або тяжких екологічних наслідків; неможливість суб`єкта будівельної діяльності забезпечити виконання ліцензійних умов; акт про відмову суб`єкта будівельної діяльності від проведення органом ліцензування перевірки.
В даному випадку, згідно витягу з додатку № 2 до наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 06.05.2019 № 25-Л позивачу анульовано ліцензію реєстраційний номер НОМЕР_1 на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з середніми та значними наслідками, на підставі абзацу 12 пункту 21 Порядку № 1396, тобто на підставі акту про відмову суб`єкта будівельної діяльності від проведення органом ліцензування перевірки.
Суд звертає увагу на те, що для вирішення даної справи важливе значення має факт встановлення обставин, чи була відмова позивача у проведенні планової перевірки додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з огляду на неналежне повідомлення позивача про дату початку та дату завершення перевірки.
Пункт 8 частини 2 статті 16 Закону № 222-VIII містить роз`яснення, що належить вважати відмовою ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування, що в свою чергу є підставою для анулювання ліцензії. Так, відмовою ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування вважається не допуск уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов за відсутності передбачених для цього законом підстав (зокрема, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування, відмова в доступі посадових осіб органу ліцензування до місць провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню, об`єктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню, або відсутність протягом першого дня перевірки за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки).
Представник відповідач та третьої особи разом з відзивом на позовну заяву долучив фотосвітлини від 22.04.2019 та 23.04.2019 як матеріали фотофіксації, здійсненої за результатом проведення планової перевірки позивача. Так, на вказаних фото відображено будівлі із зазначеними номерами будинів та назви вулиці (а.с.112-114).
Також, представник позивача пояснила про те, що відеофіксація планової перевірки не проводилася, а в акті перевірки від 26.04.2019 року зазначено про те, що процес проведення заходу фіксувався посадовими особами органу державного нагляду (контролю) засобами відеотехніки, оскільки в бланку акту перевірки відсутня окрема графа про проведення фотофіксації.
Таким чином, досліджені судом вище докази, на переконання суду, вказують на передчасність висновків посадових осіб органу ліцензування про відмову таким особам в доступі до місць провадження діяльності позивача, що підлягає ліцензуванню, об`єктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню, або відсутність протягом першого дня перевірки за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки, оскільки належного повідомлення позивача про період проведення перевірки саме з 22.04.2019 по 26.04.2019 суб`єктом владних повноважень не надано.
Щодо підтвердження наявності такої підстави як ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування, яка згідно пункту 8 частини 2 статті 16 Закону № 222-VIII також вважається не допуском уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов за відсутності передбачених для цього законом підстав, то суд бере до уваги наступне.
Порядок проведення спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування планових та позапланових перевірок додержання органами ліцензування вимог законодавства у сфері ліцензування, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 182.
Так, пунктом 13 вищевказаного Порядку у разі недопущення до проведення перевірки посадова особа або комісія складає відповідний акт у довільній формі. Недопущенням до проведення перевірки є: ненадання інформації на письмовий запит посадової особи або комісії в установлений строк; перешкоджання входженню до службових приміщень органу ліцензування.
Таким чином, у випадку прийняття органом ліцензування рішення про анулювання ліцензії з посиланням на те, що має місце відмова ліцензіата у проведенні перевірки, яка полягає у ненаданні документів чи інформації, обов`язково має бути з`ясовано, чи надавалась органом ліцензування відповідна письмова вимога.
В даному випадку, представником відповідача та третьої особи не було надано суду доказів на підтвердження складення та вручення позивачу письмової вимоги посадових осіб органу ліцензування про надання документів, інформації щодо предмету перевірки, передбаченої пунктом 8 частини 2 статті 16 Закону України Про ліцензування видів господарської діяльності чи письмового запиту посадової особи, або комісії про надання інформації в установлений строк, передбаченого пунктом 13 Порядку проведення спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування планових та позапланових перевірок додержання органами ліцензування вимог законодавства у сфері ліцензування. Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні пояснила суду, що інспекторами, які проводили перевірку, така письмова вимога позивачу не направлялася.
За вказаних обставин, оскільки позивачу не вручено письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування про надання документів, інформації щодо предмету перевірки або письмовий запит посадової особи або комісії про надання інформації в установлений строк, то у даному випадку, на переконання суду, відсутня відмова ліцензіата у проведенні перевірки у розумінні пункту 8 частини 2 статті 16 Закону України Про ліцензування видів господарської діяльності або недопущення до проведення перевірки у розумінні пункту 13 Порядку проведення спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування планових та позапланових перевірок додержання органами ліцензування вимог законодавства у сфері ліцензування.
Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 13.12.2018 у справі № 820/6083/17.
Таким чином, акт від 26.04.2019 № 57/1009/2.1/2019 про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування, складений посадовими особами Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області за результатами планової перевірки ФОП ОСОБА_1 в неналежній формі.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що пункт 5 Додатку № 2 до наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 06.05.2019 № 25-Л в частині анулювання ліцензії реєстраційний номер НОМЕР_1 , виданої ФОП ОСОБА_1 на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з середніми та значними наслідками, прийнято відповідачем безпідставно за відсутності обставин, передбачених пунктом 8 частини 2 статті 16 Закону № 222-VIII, та необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому такий є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної архітектурно-будівельної інспекції України внести відомості до Реєстру виданих ліцензій про скасування анулювання ліцензії реєстраційний номер НОМЕР_1 , виданої ФОП ОСОБА_1 на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з середніми та значними наслідками, то суд вказує на таке.
Частиною 5 статті 21 Закону № 222-VIII визначено, що до набрання чинності положенням про внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців інформації про ліцензування та видання Кабінетом Міністрів України акта щодо припинення ведення Єдиного ліцензійного реєстру органи ліцензування: продовжують формувати, вести, надавати відомості з власних ліцензійних реєстрів та подавати їх до Єдиного ліцензійного реєстру згідно з порядком формування, ведення і користування відомостями ліцензійного реєстру та подання їх до Єдиного ліцензійного реєстру; оприлюднюють прийняті ними рішення про видачу ліцензій на своїх офіційних веб-сайтах на наступний робочий день; сприяють розпоряднику Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців у формуванні електронного інформаційного ресурсу реєстру щодо ліцензування.
В свою чергу, Порядок формування, ведення і користування відомостями ліцензійного реєстру та подання їх до Єдиного ліцензійного реєстру затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2000 № 1658 (надалі Порядок № 1658).
Відповідно до пункту 1 Порядку № 1658 ліцензійний реєстр - це список суб`єктів господарювання - ліцензіатів, який формується і ведеться органом ліцензування відповідно до отриманої ліцензіатами ліцензії як автоматизована система збирання, накопичення, захисту та обліку відомостей про цих суб`єктів.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 1658 реєстр формується органом ліцензування окремо за кожним видом господарської діяльності.
Пунктом 4 Порядку № 1658 встановлено до реєстру вносяться: відомості про суб`єкта господарювання - ліцензіата (найменування, організаційно-правова форма, місцезнаходження, банківські реквізити та ідентифікаційний код юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання та ідентифікаційний номер фізичної особи - суб`єкта підприємницької діяльності, номер телефону, факсу); відомості про орган ліцензування, який видав ліцензію (найменування, місцезнаходження, ідентифікаційний код); вид господарської діяльності згідно з виданою ліцензією; дата і номер рішення про видачу ліцензії; серія та номер ліцензії; термін дії ліцензії; відомості про переоформлення ліцензії, видачу її копії або дубліката; підстави, дата і номер розпорядження про необхідність усунення порушень ліцензійних умов; підстави, дата і номер рішення про анулювання ліцензії; підстави, дата і номер рішення про визнання ліцензії недійсною.
Відповідно до пункту відомості до реєстру вносяться не пізніше ніж наступного робочого дня після: прийняття органом ліцензування рішення про видачу ліцензії, її переоформлення, видачу копії або дубліката, анулювання чи визнання ліцензії недійсною, розпорядження про необхідність усунення порушень ліцензійних умов; надходження повідомлення від ліцензіата про внесення змін до документів, що додавалися ним до заяви про видачу ліцензії чи її копії.
Так, статтею 13 "Право на ефективний засіб юридичного захисту" Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
У рішенні Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі №21-1465а15, суд вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
З урахуванням вищенаведених висновків суду про протиправність анулуювання ліцензії реєстраційний номер НОМЕР_1 , суд дійшов до висновку, що позивачем обрано належний спосіб захисту своїх прав щодо зобов`язання відповідача внести відомості до Реєстру виданих ліцензій про скасування анулювання ліцензії реєстраційний номер НОМЕР_1 , виданої ФОП ОСОБА_1 .
Відповідно до частини 9 статті 16 Закону № 222-VIII якщо ліцензіат протягом строку набрання чинності рішенням органу ліцензування про анулювання ліцензії, встановленого частиною восьмою цієї статті, подає скаргу (апеляцію) до Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування, дія цього рішення органу ліцензування зупиняється до прийняття рішення спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування за результатами розгляду апеляції Експертно-апеляційною радою з питань ліцензування.
В даному випадку, позивач 10.06.2019 звертався до Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування зі скаргою про скасування рішення від 06.05.2019 відповідача про анулювання ліцензії реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.32).
Згідно з частиною 8 статті 16 Закону № 222-VIII рішення про анулювання ліцензії, прийняте з підстав, передбачених пунктами 4-9 частини другої цієї статті, набирає чинності через тридцять календарних днів з дня його прийняття.
Відповідно до частини 10 статті 5 Закону № 222-VIII апеляція, подана з перевищенням встановленого цим Законом строку набрання чинності рішенням відповідного органу ліцензування, Експертно-апеляційною радою з питань ліцензування не розглядається.
За результатами розгляду скарги позивачем отримано лист від 05.07.2019 № 4960/0/20-19 Державної Регуляторної служби України, де зазначено, що така не підлягає розгляду відповідно до ч. 10 ст. 5 Закону 222-VIII, у зв`язку з перевищенням встановленого законом тридцятиденного терміну для подання скарги на рішення від 06.05.2019 та роз`яснено право оскарження такого до суду.
Також, частиною 11 статті 16 Закону № 222-VIII передбачено, що рішення про анулювання ліцензії може бути оскаржено до суду.
При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Таким чином, Конституція України надає особам право безпосередньо звертатися до суду із скаргою на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Таким чином, позивач скористався правом досудового врегулювання спору, а пропуск строку для досудового врегулювання спору не позбавляє права позивача на оскарження пункту 5 Додатку № 2 до наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 06.05.2019 № 25-Л в судовому порядку.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов ФОП ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій підлягає до задоволення.
Щодо розподілу судових витрат у справі.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
В підтвердження судових витрат у справі позивачем подано квитанції №0.0.142469688.1 від 02.08.2019 та № 40 від 13.08.2019 про сплату судового збору за подання позовної заяви до суду в загальному розмірі 3842,00 грн. Доказів понесення позивачем інших судових витрат суду не подано. Також відсутні докази понесення судових витрат у справі відповідачем.
Суд дійшов висновку, з огляду на задоволення позову, про те, що позивачу належить відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України 3842,00 грн. судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Зобов`язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України внести відомості до Реєстру виданих ліцензій про скасування анулювання ліцензії реєстраційний номер НОМЕР_1 від 27.09.2017, виданої фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на зайняття господарською діяльністю з будівництва об`єктів, що класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками.
Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України сплачений судовий збір в розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач - фізична особа підприємець ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_9 );

відповідач - Державна архітектурно-будівельна інспекція України (, бульвар Л. Українки, 26, м. Київ, 01133);

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області (, вул. Франка, 4, м. Івано-Франківськ, 76000).

Суддя /підпис/ Микитин Н.М.

Рішення складене в повному обсязі 12 листопада 2019 р.