Справа № 640/16457/19
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

18 листопада 2019 року м. Київ№ 640/16457/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні) адміністративну справу:

за позовом:ОСОБА_1
до Державного бюро розслідувань, Начальника третього слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань Корецького Олега Павловича
провизнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державного бюро розслідувань (01008, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, 12/2, код ЄДР: 41760289), Начальника третього слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань Корецького Олега Павловича (01008, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, 12/2), в якому просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність Начальника третього слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань Корецького Олега Павловича по ненаданню інформації, запитуваної адвокатським запитом від 31.07,2019 № 19-216-0812;

2) зобов`язати Державне бюро розслідувань в строк не пізніше 10 днів з дня набрання рішення суду в цій справі законної сили надати ОСОБА_1 інформацію, зазначену в адвокатському запитів від 31.07.2019 № 19-216-0812, а саме: повні відповіді на кожне поставлене у адвокатському запиті від 31.07.2019 № 19-216-0812 питання.

Позивач також просить за результатами розгляду справи зобов`язати відповідача-1 надати звіт про виконання судового рішення в порядку ст. 382 КАС України.

Позиція позивача.

Позивач зазначає, що відповідач-2 протиправно не надав інформацію за адвокатським запитом № 19-216-0812 від 31.07.2019.

Зазначається у зв`язку з цим, що адвокатське об`єднання «Головань і Партнери» на підставі договору про надання правової (професійної правничої) допомоги № 0812 від 22.05.2019 здійснює представництво інтересів та захист ОСОБА_2 .

Позивач зазначає, що є адвокатом (свідоцтво № 4314 від 16.05.2012) та здійснює адвокатську діяльність у складі адвокатського об`єднання «Головань і Партнери» та відповідно до наведеного договору надає клієнту професійну правничу допомогу.

В рамках здійснення адвокатської діяльності з метою надання професійної правничої допомоги клієнту 01.08.2019 він подав Державному бюро розслідувань адвокатський запит № 19-216-0812 від 31.07.2019 про надання інформації.

Листом від 08.08.2019 № 14536/1.3-19 у наданні запитуваної інформації було відмовлено.

Між тим, позивач вважає, що як адвокат, наділений усіма законними правами звертатися з адвокатськими запитами до ДБР і безперешкодно отримувати від нього інформацію.

Позивач акцентує увагу, що адвокатський запит повністю відповідає усім вимогам законодавства.

Відповідач-2 ж не було наведено жодної правомірної підстави ненадання інформації, запитуваної в адвокатським запитом.

З огляду на це, позивач вважає бездіяльність відповідачів щодо ненадання інформації за адвокатським запитом незаконною та просить надати відповіді на всі питання, поставлені у адвокатському запиті.

Позивач повторюється і зазначає, що як адвокат, наділений усіма законними правами звертатися з адвокатськими запитами до ДБР і безперешкодно отримувати від нього інформацію.

В контексті наведеного позивач посилається на положення ч. 1 ст. 20, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Так, позивач надалі деталізує у позові, що 01.08.2019 звернувся до ДБР з адвокатським запитом № 19-216-0812 від 31.07.2019.

Позивач додає, що оскільки він діяв у повній відповідності з чинним законодавством, у нього було і є повне право запитувати необхідну йому інформацію для здійснення професійної діяльності та надання правової допомоги клієнту, а відповідачі зобов`язані вказану інформацію надати. Що ними незаконно здійснено не було.

Позивач зазначає, що адвокатський запит повністю відповідає усім вимогам чинного законодавства.

В контексті останнього позивач звертає увагу на положення ч. 1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Позивач додає, що адвокатський запит був поданий у письмовій формі позивачем, як адвокатом, до канцелярії ДБР, до якого були додані посвідчені копії ордеру та свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю.

Таким чином, зазначено у позові, ним було дотримано усіх законодавчих вимог щодо оформлення та подання запиту, а отже запит відповідає вимогам чинного законодавства.

У позові також зазначається, що підстави відмови відповідача-2 у наданні запитуваної інформації є незаконними та необґрунтованими.

В контексті наведеного позивач посилається на положення ч. 4 ст. 24 вищезгаданого Закону щодо надання адвокату інформації та документів отриманих під час здійснення кримінального провадження.

Між тим, як зазначає позивач, адвокатським запитом він не запитував будь-яку інформацію, отриману під час здійснення будь-якого кримінального провадження.

Натомість, направлення адвокатського запиту було викликано фактом розміщення у месенджері Telegram приватною особою публічного повідомлення, що містило відомості досудового розслідування.

Станом на дату вказаної публікації, ці дані досудового розслідування правоохоронними органами, зокрема Державним бюро розслідувань у провадженні якого воно і знаходиться, не наводилися та у вказаному обсязі ніким іншим публічно не розголошувались.

Тобто, зазначає позивач, існує велика ймовірність того, що саме працівники ДБР, які мали доступ до даних досудового розслідування у відповідному кримінальному провадженні, напряму, чи опосередковано в позапроцесуальному порядку незаконно передали дані відповідного досудового розслідування третім особам.

Однак, зазначає позивач, він не запитував вказані відомості досудового розслідування.

Позивач акцентує увагу, що усі питання адвокатського запиту, з огляду на відсутність в рамках кримінального провадження механізмів передавання третім особам розголошених даних, стосувалися виключно встановлення обставин позапроцесуального передавання даних досудового розслідування з ДБР до третіх осіб та наявності права у цих осіб їх розголошувати.

Позивач також акцентує увагу, що запитувана інформація не встановлює, та не спростовує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні; не має відношення до проведення слідчих чи процесуальних дій; не охоплює поняттям таємниця досудового розслідування; не була і не могла бути отримана під час здійснення кримінального провадження.

Вказана інформація існує поза рамками будь-якого кримінального провадження і може стати такою, виключно у разі початку досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо незаконного розголошення даних досудових розслідувань.

Відтак, враховуючи вищевикладене та інші доводи позивача, викладені у позовній заяві, позивач просить задовольнити позов.

Позиція відповідача-1 (ДБР).

Відповідач просить закрити провадження у справі.

Зазначає, що позивачу була надана відповідь, що запитувана інформація є частиною кримінального провадження та надання такої інформації здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом. Наголошує по суті, що заявляючи позовні вимоги, позивач фактично оскаржує дії керівника органу досудового розслідування щодо проведення досудового розслідування, протиправністю яких і обґрунтовує позов.

Зазначене, на думку відповідача, обумовлює висновок, що даний спір не є публічно-правовим і має вирішуватись за правилами КПК України відповідним компетентним судом.

Відповідач-2 надав відзив на позов, в якому заперечує та просить відмовити у задоволенні позову.

Звертає увагу, що порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначено ст.ст. 303-308 КПК України.

Наполягає, що по суті позивач запитує інформацію у кримінальному провадженні, яке розслідується слідчим ДБР, а саме щодо передання інформації іншим особам, у тому числі ОСОБА_3 про складання та готовність проекту повідомлення про підозру ОСОБА_2 .

Відповідач-2 також зазначає, що в силу ч. 1 ст. 222 КПК України саме слідчий або прокурор вирішують питання про те, розголошення якої саме інформації кримінального провадження на будь-якій стадії досудового розслідування може зашкодити меті досудового розслідування. На думку слідчого, надання інформації, яку запитує адвокат Андрюк С.Я. може зашкодити досудовому розслідуванню та кінцевому прийняттю рішення у даних кримінальних провадженнях. Звернута також увага, що відповідно до матеріалів кримінальних проваджень які розслідуються третім слідчим відділом Першого управління ДБР та відповідно до ст. 50 КПК України адвокат Андрюк С.Я. не є стороною у кримінальних провадженнях.

Позивач також надав відповідь на відзив (а.с. 44-49), нагадавши певні обставини взаємовідносин з відповідачами. Наголосив, крім іншого, що питання адвокатського запиту стосувалися виключно встановлення обставин позапроцесуального передавання даних досудового розслідування з ДБР до третіх осіб та наявності права у цих осіб їх розголошувати.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою від 04.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та проведення судового засідання.

Обставини, встановлені судом.

31.07.2019 за № 19-216-0812 на бланку Адвокатського об`єднання «Головань і Партнери» за підписом адвоката Андрюк С.Я. сформовано адвокатський запит на адресу Державного бюро розслідувань.

У запиті зазначається інформація про представництво інтересів ОСОБА_2 відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги № 0812 від 22.05.2019.

Також зазначається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на Youtube -каналі «ІНФОРМАЦІЯ_2» було опубліковано відео інтерв`ю з паном ОСОБА_3 , у якому він на 20:59 хвилині говорячи про кримінальні справи, розпочаті за його заявами про нібито вчинення ОСОБА_2 кримінальних порушень, повідомив наступну інформацію: « «…» Приоткрою секрет один, как информированный человек, скажу Вам, что в отношении него готов проект первого подозрения. Проект первого уведомления о подозрении в отношении готов. По одному из моих заявлений, там есть одноэпизодное дело «…» «…» ».

В адвокатському запиті зазначається, що відповідно до ст. 222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

Надалі також зазначаються положення ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (щодо права отримувати копій документів).

У зв`язку з наведеним та враховуючи положення ст. 24 вищезгаданого Закону адвокат просив надати наступну інформацію:

1. Ким (повне ім`я та посада працівника, чи службової особи Державного бюро розслідувань), коли, на якій підставі, з якою метою, в рамках якої процедури, та за яких обставин напряму, чи опосередковано ОСОБА_3 або іншій неуповноваженій на це особі було передано інформацію про складання в готовність проекту повідомлення про підозру ОСОБА_2 .? Кому саме було передано вказані дані?

2. Ким, коли, кому, на якій підставі, з якою метою, в рамках якої процедури, та за яких обставин було надано вказівку/дозвіл передати ОСОБА_3 або іншій неуповноваженій на це особі напряму, чи опосередковано інформацію про складення і готовність проекту повідомлення про підозру ОСОБА_2 .

У відповідь, 09.08.2019 за № 14536/1.3-19 від Державного бюро розслідувань за підписом начальника третього слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань О. Корецького на адресу заявника сформовано повідомлення про розгляд адвокатського запиту про надання інформації у кримінальних провадженнях.

Звернута увага, що відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» надання адвокату інформації та копії документів отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

За таких обставин та з урахуванням вимог ст. 222 ПКП України, зазначається у відповіді заявнику, підстав для надання запитуваної інформації не вбачається.

Враховуючи вищевикладене та в контексті доводів учасників справи відносно юрисдикції суду щодо даного спору, суд звертає увагу на наступне.

Завданням адміністративного судочинства, згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У свою чергу, відповідно до п. 2. ч. 2 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

У взаємозв`язку з наведеним слід додати, що відповідно до відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», на яку фактично посилається позивач в адвокатському запиті, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

В контексті наведеного слід зазначити, що відповідно до положень ст. 222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.

У даному ж випадку із поданням адвокатського запиту позивачем по суті були витребувані відомості щодо можливої реалізації слідчим в рамках кримінальних проваджень своїх повноважень, передбачених ст. 222 КПК України щодо можливого надання певним особам певного доступу до певних відомостей щодо кримінального провадження, що разом з відповідним попередженням певної особи про нерозголошення є відомостями кримінального провадження, як і відомості щодо реалізації у зв`язку з цим слідчим процесуальних функцій та положень ст. 220 КПК України («Розгляд клопотань під час досудового розслідування») та 103 КПК України («Форми фіксування кримінального провадження»).

Між тим, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про доступ до публічної інформації» таємна інформація - інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі.

Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю.

Водночас, як вже зазначалося, надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом, а відтак, юрисдикція адміністративного суду не поширюється на відносини, які виникли між позивачем та відповідачами.

Враховуючи наведене, провадження у справі підлягає закриттю за правилами п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Водночас суд не вбачає підстав для кваліфікації неподання відповідачем позову протягом 15-ти днів після отримання копії ухвали суду, враховуючи незначний строк пропуску строку (3 робочі дні), як і підстав для відмови у залученні відзиву до справи. Застосування іншого підходу свідчило б про надмірний формалізм з боку суду.

Керуючись статтями 238, 241, 243, 248, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі.

Копію ухвали про закриття провадження у справі надіслати учасникам справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена в порядку, встановленому ст.ст. 295-297 КАС України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII.

Суддя О.А. Кармазін