Справа № 460/3342/19
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2019-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань забезпечення позову
15 листопада 2019 року м. Рівне №460/3342/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Борискін С.А., розглянувши заяву позивача з питань забезпечення адміністративного позову по справі за позовом
Фізичної особи-підприємця Брички Володимира Антоновича
до Управління інфраструктури та промисловості Рівненської обласної державної адміністрації
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління інфраструктури та промисловості Рівненської обласної державної адміністрації, в якому просив:
- визнати протиправними дії Управління інфраструктури та промисловості Рівненської обласної державної адміністрації по підготовці та врученню ФОП Бричці ОСОБА_2 повідомлення від 16.10.2019 за вих.№04/1001-02-1 про дострокове розірвання з 15.11.2019 Договору про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування від 24.11.2017 №1379, укладеного між ФОП Бричкою ОСОБА_2 та Управлінням інфраструктури та промисловості Рівненської обласної державної адміністрації;
- зобов`язати Управління інфраструктури та промисловості Рівненської обласної державної адміністрації утриматися від вчинення дій по достроковому розірванню Договору про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування від 24.11.2017 №1379 з підстав, викладених у змісті Повідомлення від 16.10.2019 за вих.№04/1001-02-1.
Ухвалою суду від 15.11.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 05.12.2019 на 14:30 год.
Відповідно до ч. 1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши необхідні для розгляду заяви матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви, виходячи з наступного.
Листом від 16.10.2019 №04/1001-02-1 Управління інфраструктури та промисловості Рівненської обласної державної адміністрації, з урахуванням інформації Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, повідомило ФОП Бричку В.А. про дострокове розірвання Договору від 24.11.2017 №1379 про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування з 15.11.2019, з огляду на грубе порушення п.2.2.4 договору.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з відповідною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку заявленому клопотанню про забезпечення позову, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч. 2 ст.150 КАС України).
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч. 4 ст.150 КАС України).
Відповідно до ч.1 ст. 151 КАС України адміністративний позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Приписами ч. 2 ст. 151 КАС України встановлено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Згідно з Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України (як суду касаційної інстанції до 15.12.2017) "Про узагальнення практики застосування адміністративними судами першої інстанції глав 1-4 розділу III Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду та вирішення адміністративних справ" від 29.09.2016 №14 забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
З аналізу наведеного слідує, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Відповідно, суд може забезпечити позов лише за наявності двох підстав, а саме: ускладнення або неможливість виконання рішення суду чи відновлення порушених прав позивача внаслідок невжиття заходів забезпечення позову та очевидна протиправність рішення, яким порушуються права, свободи та інтереси особи, що звернулась до суду.
Досліджуючи заяву про забезпечення позову та додані до неї докази, суд вважає, що позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, або унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів.
Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Обґрунтування позивача, викладене у заяві про забезпечення позову, ґрунтується лише на його припущенні, що без забезпечення позову буде завдано шкоду законним правам та інтересам позивача.
Доводи позивача не доведені належними та допустимими доказами у спірних правовідносинах.
Крім того, суд вважає, що з даної заяви та додатків до неї не вбачається очевидної протиправності дій та рішення відповідача про дострокове розірвання договору про організацію перевезень пасажирів. Подання адміністративного позову, не є єдиним та беззаперечним доказом очевидної ознаки протиправності рішення суб`єкта владних повноважень.
Наявність ознак протиправності дій відповідача щодо дострокового розірвання, укладеного з позивачем, договору про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування може бути виявлена тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, під час розгляду справи по суті.
Суд враховує, що відповідно до пункту 4 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 №1081 (далі - Порядок), організатором на міжміському і приміському автобусних маршрутах, що не виходять за межі території області (внутрішньообласний маршрут) - є обласні держадміністрації.
Статтею 43 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2011 № 2344-III встановлено, що визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах.
Відповідно до вимог п.53 Порядку, організатор перевезень на внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах не пізніше десяти робочих днів з дня опублікування свого рішення на офіційному веб-сайті укладає з переможцем конкурсу договір згідно з обов`язковими та додатковими (за наявності) умовами конкурсу та додатковими умовами обслуговування маршруту, наданими перевізником-претендентом.
Порядком, встановлена чітка та послідовна процедура проведення вказаних конкурсів із стислими строками вчинення відповідних дій, оформлення рішення про результати конкурсу і передачі його організатору, опрацювання матеріалів організатором, укладання договорів із переможцем конкурсу. З огляду на це, можливим є оскарження в судовому порядку також подальших дій відповідача щодо укладання договорів з переможцем конкурсу.
Відповідно, вжиття заходів забезпечення позову, про які просить позивач, призведе до порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що наведені позивачем обґрунтування не свідчать про існування обставин, визначених ч.2 ст.150 КАС України, як підстав для забезпечення позову.
Виходячи з наведеного, в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.
Сплачена сума судового збору на користь позивача не стягується.
Керуючись ст. 150-154,256 КАС України, суд,-
У задоволенні заяви позивача - фізичної особи-підприємця Брички Володимира Антоновича про забезпечення позову у справі №460/3342/19 - відмовити повністю.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повну ухвалу суду складено 15.11.2019

Суддя Борискін С.А.