Справа № 200/10904/19-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 р. Справа№200/10904/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Буряк І.В.,

секретаря судового засідання Соколової С.О.,

за участю:

представник позивача: Шатілов В.В.

представник відповідача Вовченко С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» (далі позивач, ОКП «Донецьктеплокомуненерго») звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (надалі відповідач, ГУ ДФС у Донецькій області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Донецькій області від 29.05.2019 № .

В обґрунтування позовних вимог зазначено таке.

Податковий орган встановив порушення позивачем вимог п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (далі ПК України), оскільки до податкового кредиту лютого 2019 року включено суму 3 792 788,00 грн., яка сформувалася внаслідок включення до податкового кредиту сум податкових накладних з дати складення яких минуло 1095 днів. Це кореспондує із встановленим порушенням п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 ПК України, а саме занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету за лютий 2019 року у розмірі 3 792 788,00 грн.

Позивач звертає увагу суду, що у спірному податковому повідомленні-рішенні (далі ппр) є лише посилання на п. 198.6 ст. 198 ПК України, у той час як на п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 ПК України відсутні.

Позивач у силу специфіки господарської діяльності та на підставі п. 187.10 ст.187 та п. 44 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України у лютому 2019 року податковий кредит формував за касовим методом, тому у нього не виникало право на формування податкового кредиту у попередніх звітних періодах до здійснення оплати або надання інших видів компенсацій вартості поставлених товарів.

Крім того, заборгованість, сплачена позивачем у лютому 2019 року, не є безнадійною, відповідно до пп. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 ПК України, оскільки мало місце погашення заборгованості за рішенням суду.

Також, позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-VII (далі Закон № 1669) та зазначає про наявність сертифікату ТПП України від 28.08.2019 № 2644/05-04, яким засвідчено настання обставин непереборної сили у позивача з 02.07.2014 та судову практику Верховного Суду.

10 жовтня 2019 року до суду надійшов відзив ГУ ДФС у Донецькій області за змістом якого зазначено про необґрунтованість позовних вимог з наступних мотивів.

ГУ ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку даних задекларованих у податковій звітності з ПДВ позивача за лютий 2019 року та згідно даних, що містяться у додатку 5 до декларації (вхід. № від 20.03.2019) та інформаційних базах ДФС встановлено, що ОКП «Донецьктеплокомуненерго» включено до складу податкового кредиту лютого 2019 року суму податку на додану вартість на підставі податкових накладних отриманих від ПАТ «НАК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» з періодом виписування листопад-грудень 2015 року. Встановлений факт свідчить про порушення позивачем встановлено п. 198.6 ст. 198 ПК України 1095-денного строку на включення відповідних сум податкових накладних до складу податкового кредиту, а тому висновки відповідного акту камеральної перевірки є обґрунтованими та правомірними, а позовні вимоги безпідставними.

Протокольною ухвалою суду від 14 листопада 2019 року підготовче засідання у справі закрито, розгляд справи по суті призначено у це й же день проти чого сторони у справі не заперечували.

У судовому засіданні від 14 листопада 2019 року представник позивача позов підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечував, у його задоволенні просив відмовити.

Фактичні обставини справи встановлені судом такі.

ОКП «Донецьктеплокомуненерго» зареєстроване у якості юридичної особи, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців за кодом 03337119, місцезнаходження юридичної особи: 84307, Донецька обл., м. Краматорськ, пров. Земляний, буд. 2, перебуває на обліку як платник податків у ГУ ДФС у Донецькій області, Краматорське управління, Краматорська ДПІ; Код КВЕД 35.30 Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (основний).

ГУ ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за лютий 2019 року, за результатами якої складено Акт від 18.04.2019 № 472/05-99-44-03-15-4/3337119. (далі Акт перевірки)

Перевірка проведена на підставі п. 201.10 ст. 200 ПК України та у порядку пп. 75.1 ст. 75, п. 76.3 ст. 76 ПК України.

Результати перевірки.

При перевірці податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2019 № , даних додатку № 5 до декларації інформаційних баз даних ДФС встановлено, що ОКП «Донецьктеплокомуненерго» включено до складу податкового кредиту лютого 2019 суму податку на додану вартість на підставі податкових накладних від ПАТ «НАК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» з періодом виписки листопад-грудень 2015 року, а саме за листопад 2015 на суму 1 939 607,57 грн.; за грудень 2015 1 853 180,75 грн.; всього 3 792 788 грн.

Висновок.

ОКП «Донецьктеплокомуненерго» порушено п. 198.6 ст. 198 ПК України, у зв`язку із формуванням податкового кредиту лютого 2019 на загальну суму 3 792 788 грн., за рахунок податкових накладних з дати складання яких минуло 1095 днів, що призвело до завищення податкового кредиту відповідного періоду на вказану суму (рядки 10.1, 17 декларації) та відповідно порушено п. 200.1 ст.200 ПК України занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету за лютий 2019 у розмірі 3 792 788 грн.

Не погодившись із таким висновком акта перевірки, ОКП «Донецьктеплокомуненерго» звернулося до ГУ ДФС у Донецькій області із запереченнями від 14.05.2019 № 1216/03, які були розглянуті та згідно відповіді податкового органу від 27.05.2019 № 42051/10/05-99-44-03-15-4 залишені без змін.

29 травня 2019 року ГУ ДФС у Донецькій області прийнято ппр форми «Р» № , яким встановлено порушення п. 198.6 ст. 198 ПК України та застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі п. 123.1. ст. 123 ПК України, у зв`язку із чим збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 5 689 182 грн. у т.ч. за основним платежем 3 792 788 грн. та штрафні (фінансові) санкції 1 896 394 грн.

В межах процедури адміністративного узгодження позивач звернувся зі скаргою від 19.06.2019 № 1548/03 до ДФС України у результаті чого рішенням від 22.09.2019 № 409555/6/99-99-11-04-02-25, скарга залишена без задоволення, а оскаржуване ппр без змін.

Фактичні обставини, що стали підставою для винесення спірного ппр такі.

Позивачем (покупець) та ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (продавець) укладено договір купівлі-продажу природного газу від 31.12.2014 № 1625/15-БО-6.

Предметом договору є зобов`язання продавця передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ «НАК «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору. (пункт 1.1)

Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями (пункт 1.2)

На виконання вказаного договору між сторонами складено акти приймання-передачі природного газу:

від 30.11.2015 за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями, всього на суму 23 356 445,15 грн., утч ПДВ 3 892 740,86 грн.;

від 31.12.2015 за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями, всього на суму 33 273 163,44 грн., утч ПДВ 5 545 527,24 грн.

30.11.2015 ПАТ «НАК «Нафтогаз України» складено на ім`я позивача податкову накладну № 37226 на підставі договору від 31.12.2014 № 1625/15-БО-6 за номенклатурою газ природній/транспортування природного газу на загальну суму 23 356 445,15 грн., утч ПДВ 3 892 740,86 грн.

30.11.2015 ПАТ «НАК «Нафтогаз України» складено на ім`я позивача податкову накладну № 37227 на підставі договору від 31.12.2014 № 1625/15-БО-6 за номенклатурою газ природній/транспортування природного газу на загальну суму 525 295,62 грн., утч ПДВ 87 549,27 грн.

31.12.2015 ПАТ «НАК «Нафтогаз України» складено на ім`я позивача податкову накладну № 43007 на підставі договору від 31.12.2014 № 1625/15-БО-6 за номенклатурою газ природній/транспортування природного газу на загальну суму 33 273 163,44 грн., утч ПДВ 5 545 527,24 грн.

31.12.2015 ПАТ «НАК «Нафтогаз України» складено на ім`я позивача податкову накладну № 43009 на підставі договору від 31.12.2014 № 1625/15-БО-6 за номенклатурою газ природній/транспортування природного газу на загальну суму 699 816,40 грн., утч ПДВ 116 636,07 грн.

Вказані податкові накладні зареєстровані у ЄРПН у встановлені ПК України строки, що сторонами не заперечується.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 24.07.2018 у справі № 905/1005/18 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про стягнення 136 336 620,38 гр., з яких: 74 657 076,84 грн. заборгованість, 28 798 077,21 грн. пеня, 6 136 528,38 грн. 3% річних, 26 744 937,95 грн. інфляційні втрати - задоволено частково. Стягнуто з Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 74 657 076,84 грн. заборгованості, 20 158 654,05 грн. пеня, 6 136 528,38 грн. 3% річних, 26 744 937,95 грн. інфляційні втрати, а також судовий збір в сумі 616 700,00 грн. В задоволенні позовних вимог у частині стягнення 8 639 423,16 грн. пені - відмовлено.

Предметом у вказаній справі було неналежне виконанням ОКП «Донецьктеплокомуненерго» зобов`язань за договором від 31.12.2014 № 1625/15-БО-6, зокрема матеріали справи не містять доказів, які спростують факт споживання відповідачем зазначеної кількості природного газу та/або доказів його своєчасної оплати у спірний період.

Рішення Господарського суду Донецької області від 24.07.2018 у справі № 905/1005/18 набрало законної сили 21.11.2018.

У матеріалах справи наявні платіжні доручення за наступним переліком: від 28.02.2019 № 6, від 27.02.2019 № , від 26.02.2019 № , від 27.02.2019 № , від 25.02.2019 № , від 22.02.2019 № , від 26.02.2019, від 21.02.2019 № , від 20.02.2019 № , від 20.02.2019 № , від 19.02.2019 № , від 18.02.2019 № , від 15.02.2019 № , від 14.02.2019 № , від 13.02.2019 № , від 12.02.2019 № , від 11.02.2019 № , від 08.02.2019 № , від 07.02.2019 № , від 06.02.2019 № , від 05.02.2019 № , від 04.02.2019 № , від 01.02.2019 № .

У графі призначення платежу у всіх перелічених платіжних дорученнях вказано договір від 16.10.2018 № 3673/18-БО-6.

15.02.2019 позивачем надіслано лист № 374/20 на ім`я заступника голови правління НАК «Нафтогаз України» із проханням зміни призначення платежу перерахованих сум за період з 01.02.2019 по 15.02.2019 на загальну суму 15 215 479,43 грн. та вважати вірним призначення платежу «Розподіл коштів за теплову енергію на виконання постанови КМУ від 18.06.2014 № 217 НКРЕКп № 90 від 29.01.2019, реєстр на лютий 2019 утч ПДВ дог. від 31.12.2014 № 1625/15-БО-6.

28.02.2019 позивачем надіслано лист аналогічного змісту щодо платіжних доручень за періодом складення з 18.02.2019 по 28.02.2019 на загальну суму 7 531 090,05 грн. та щодо платіжного доручення від 20.02.2019 № у сумі 10 160,43 грн.

Суми податку на додану вартість за вказаними податковими накладними у загальному розмірі 3 792 788,00 грн. включено до складу до складу податкового кредиту лютого 2019, про що свідчить рядки 10.1, 17 декларації з ПДВ за лютий 2019, додаток № 5 до декларації з ПДВ за лютий 2019 та реєстр включення ПН/РК до податкового кредиту за договором 31.12.2014 № 1625/15-БО-6.

Правова позиція суду обґрунтована таким.

Підпункт 14.1.266 пп.14.1 ст. 14 ПК України касовий метод для цілей оподаткування згідно з розділом V цього Кодексу - метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов`язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата віднесення сум податку до податкового кредиту визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг);

Абзац 1 п. 187.10 ст. 187 ПК України. (в редакції листопад-грудень 2015) Платники податку, які постачають теплову енергію, газ природний (крім скрапленого), у тому числі надають послуги з його транспортування та постачання, надають послуги з водопостачання, водовідведення чи послуги, вартість яких включається до складу квартирної плати чи плати за утримання житла, фізичним особам, бюджетним установам, не зареєстрованим як платники податку, а також житлово-експлуатаційним конторам, квартирно-експлуатаційним частинам, об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків, іншим платникам податку, які здійснюють збір коштів від зазначених покупців з метою подальшого їх перерахування продавцям таких товарів (надавачам послуг) у рахунок компенсації їх вартості, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.

Розділом 4 Статуту ОКП «Донецьктеплокомуненерго» встановлено мету та предмет діяльності підприємства, якими, відповідно є виробництво теплової енергії … транспортування її, … та постачання теплової енергії у вигляді пари та гарячої води споживачам. Основними напрямами діяльності є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, виробництво електроенергії тощо.

Предметом договору на підставі якого складено спірні податкові накладні є газ, що, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями.

Таким чином, суд вважає, що позивач станом на листопад/грудень 2015 року належав до кола платників податків, що формують податкові зобов`язання та податковий кредит за касовим методом.

Пункт 198.6 ст. 198 ПК України (в редакції листопад-грудень 2015) (наводиться у частині):

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше:

ніж через 365 календарних днів з дати складення податкової накладної;

для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку;

для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно.

В подальшому, згідно з пп. 4 п. 90 Розділу І Закону України № 1797-VІІІ від 21.12.2016 "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" (який в цій частині набрав чинності з 01.01.2017 року) до Податкового кодексу України внесено наступні зміни: «4) у пункті 198.6: абзац четвертий викладено в такій редакції: «У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу"; абзаци п`ятий - сьомий замінити одним абзацом такого змісту: «Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу".

Проте, згідно із Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо стабілізації розрахунків на Оптовому ринку електричної енергії України» від 09.11.2017 № 2198-VIII (набув чинності з 03.12.2017) до п. 198.6 ст. 198 внесено зміни та викладено у такій редакції: (станом на лютий 2019, наводиться в частині):

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191 цього Кодексу оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником.

Таким чином, проаналізувавши наведені положення, суд вважає, що для встановлення факту порушення цієї норми необхідним є визначення, який період для відповідного платника є звітним.

Крім того, потрібно звернути увагу, що вказана вище норма не пов`язує визначення звітного періоду для формування податкового кредиту із датою складення податкової накладної. Така прив`язка має місце у випадку, коли платник не включає податкову накладну у відповідному звітному періоду до складу податкового кредиту такого періоду.

Позивач в силу специфіки господарської діяльності станом на листопад-грудень 2015 року належав до кола платників, що формують податковий кредит/зобов`язання за касовим методом (обґрунтування наведено вище).

У подальшому до ПК України внесено такі зміни.

Законом України №812-VІІІ від 24.11.2015 "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо створення передумов для нової моделі ринку природного газу та забезпечення стабільності розрахунків підприємств енергетичної галузі", який набрав чинності з 01.01.2016 року, підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнений пунктом 44, згідно з яким: «44. Тимчасово, до 1 січня 2019 року, платники податку, які здійснюють постачання (у тому числі оптове), передачу, розподіл електричної та/або теплової енергії, постачання вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2703 00 00 00, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД, надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.

Норма цього пункту поширюється на операції, за якими дата виникнення першої з подій, визначених у пункті 187.1 статті 187 та у пункті 198.2 статті 198 цього Кодексу, припадає на звітні (податкові) періоди до 1 січня 2019 року. У разі якщо операції, визначені цим пунктом, мають безперервний або ритмічний характер постачання, платники податку: покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому отримано кошти, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер, з урахуванням усієї суми отриманих коштів протягом такого місяця; покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому отримано кошти, зведену податкову накладну з урахуванням усієї суми отриманих коштів протягом такого місяця. Для цілей цього пункту ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць».

Термін дії касового методу для платників податку, до яких відноситься позивач, Законом України №1797-VІІІ від 21.12.2016 "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" був продовжений до 01.01.2019 року та Законом № 2628-VIII від 23.11.2018 до 1 січня 2022 року.

При цьому, суд вважає за доцільне звернути увагу відповідача на лист ДФС України від 10.02.2016 № 2751/6/99-99-19-03-02-15, де мова йде про те, що на відміну від операцій, передбачених п. 187.10 ст. 187 ПК України, до операцій згідно з п. 44 підрозд. 2 розд. ХХ ПК України касовий метод повинен застосовуватися на всіх етапах постачання до кінцевого споживача всіма платниками податку (у тому числі й виробниками).

Більше того у листі ДФС України від 22.01.2016 № 2055/7/99-99-19-03-02-17, (суд застосовує в обґрунтування належності позивача до суб`єктів застосування п. 44 підрозд. 2 розд. ХХ ПК України), який надіслано на адреси головних управлінь ДФС в областях, м. Києві, Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників для проведення роз`яснювальної роботи серед платників податків та розміщено на офіційному веб-сайті ДФС для ознайомлення платників податків: «Касовий метод визначення податкового кредиту відповідно до пункту 44 підрозділу 2 розділу ХХ Кодексу застосовується платниками податку, які здійснюють постачання (у тому числі оптове), передачу, розподіл електричної та/або теплової енергії, постачання вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2703 00 00 00, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД.

Податковий кредит за касовим методом визначається такими платниками як по операціях з придбання безпосередньо товарів/послуг, перерахованих у пункті 44 підрозділу 2 розділу ХХ Кодексу, так і товарів/послуг, які використовуються для здійснення операцій з їх постачання».

Отже, станом на лютий 2019 право на застосування касового методу визначено вказаними вище нормами та поширюється на господарські операції за якими дата виникнення першої з подій, визначених у пункті 187.1 статті 187 та у пункті 198.2 статті 198 цього Кодексу, припадає на звітні (податкові) періоди до 1 січня 2022 року.

У свою чергу, відповідно до п. 202.1 ст. 202 ПК України, звітним (податковим) періодом є один календарний місяць.

Тобто, ОКП «Донецьктеплокомуненерго», як підприємство, що застосовує касовий метод формує податковий кредит за датою списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси), або за датою надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг), що у даному випадку мало місце у лютому 2019 і саме цей період є звітним у цілях передбачених п. 198.6 ст. 198 ПК України.

Вказане не застосовується у випадках не включення у звітному періоді податкової накладної до сформованого платником податкового кредиту, або порушення строку реєстрації податкової накладної, що, однак, у рамках даної справи, місця не мало.

Факт своєчасної реєстрації всіх податкових накладних, що досліджуються у цій справі, сторонами визнається.

Інше тлумачення зазначених норм податкового законодавства призведе до позбавлення платника податків, який застосовує касовий метод, права на податковий кредит ще навіть до виникнення цього права, яке не може виникнути раніше моменту здійснення оплати за поставлений товар.

На підставі викладеного, висновки податкового органу про порушення позивачем пп. 198.6 ст. 198 ПК України, на думку суду, є хибними.

Відповідно за відсутності підстав для визначення основного зобов`язання, відсутні підстави для донарахування штрафних (фінансових) санкцій.

Враховуючи все викладене, позов підлягає задоволенню у повному обсязі, шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.05.2019 № .

Щодо посилання ОКП «Донецьктеплокомуненерго» на Закон № 1669 та наявність Сертифікату ТПП України, який посвідчує наявність форс-мажорних обставин у діяльності позивача, то суд такі доводи відхиляє, оскільки вказаний закон спірні правовідносини не регулює. Правове регулювання здійснюється виключно на підставі положень ПК України.

Судові витрати здійснені позивачем у справі підлягають відшкодуванню через стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. (ч. 1 ст. 139 КАС України)

Керуючись пп. 15.5 Розділу VII Перехідних положень, статями 9, 19, 72-79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (84307, Донецька обл., м. Краматорськ, провул. Земляний, 2, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця 130 Таганрозької дивізії, будинок 114) про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 29.05.2019 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця 130 Таганрозької дивізії, будинок 114) на користь Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго (84307, Донецька обл., м. Краматорськ, провул. Земляний, 2, ) судовий збір у розмірі 19210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) грн. 00 коп.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті, вступну та резолютивну частини рішення проголошено у судовому засіданні 14 листопада 2019 року, повний текст рішення виготовлений 18 листопада 2019 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Буряк