Справа № 400/3206/18
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 р. № 400/3206/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М., розглянув в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034

про:визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач), звернулась до адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про:

- визнання протиправним рішення Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведегня у власність із земель державної власності сільськогосподарського призначення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів) викладене в листі від 10.12.2018 року № П-11170/0-6374/0/20-18-СГ "Про розгляд заяви";

- зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області у відповідності до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України прийняти рішення у формі наказу за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 від 12.11.2018 року про безоплатну приватизацію земельної ділянки, а саме про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність із земель державної власності сільськогосподарського призначення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів) або про мотивовану відмову у наданні такого дозволу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач за результатами розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність із земель державної власності сільськогосподарського призначення земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства листом від 10.12.2018 року № П-11170/0-6374/0/20-18-СГ «Про розгляд заяви» відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в зв`язку з тим, що земельна ділянка, обрана позивачем відноситься до земель державної власності сільськогосподарського призначення - під господарськими будівлями і дворами і тому вирішення питання по суті буде можливим за наявності документів, які підтверджують факт відсутності господарських будівель і дворів, документів, які підтверджують правовий статус господарских будівель і дворів. Чинним законодавством встановлено можливість прийняття рішення про надання відповідного дозволу на розроблення проекту землеустрою чи рішення про відмову у наданні такого дозволу. Тому відповідач за наслідками розгляду заяви позивача повинен прийняти одне з рішень відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Відповідач надав відзив на позов, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки підставою для відмови позивачу було те, що відповідно до листа відділу у Новобузькому районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївської області, бажана земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення - під господарськими будівлями і дворами. У зв`язку з чим листом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 10.12.2018 П-11170/0-6374/0/20-18-СГ запропоновано позивачці надати документи які підтверджують факт відсутності господарських будівель і дворів (акт обстеження) або документи, які підтверджують правовий статус господарських будівель і дворів (у разі їх наявності). Такі дії відповідача відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17.12.2018 по справі 509/4156/15-а а саме, у разі надання особою пакету документів, необхідних для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з недоліками щодо комплектності, форми чи змісту, відповідний орган має право звернутися до заявника з пропозицією усунути виявлені недоліки. Така дія є правомірним способом поведінки органу і має на меті створення громадянам умов для реалізації їх прав на землю. Зазначена пропозиція щодо усунення недоліків не може вважатися «відмовою у наданні дозволу» у розумінні частини сьомої статті 118 ЗК У країни.

Позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідач, посилаючись на лист відділу у Новобузькому районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 18.01.2019 року 76/416-19, вказує на належність земельної ділянки, обраної для приватизації, до земель колективної власності КПСП «Улянівка». Із даного листа також слідує, що така інформація надається на лист юридичного відділу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 18.01.2019 року 158/3-19-0.62 і вона обґрунтована схемою поділу земель колективної власності КПСП «Улянівка», проте ні копію листа від 18.01.2019 року 158/3-19-0.62, ні копію схеми поділу земель колективної власності КПСП «Улянівка» до відзиву не додано, отже є незрозумілим чим було викликано повторну перевірку з питання чи відносяться землі, за рахунок яких планується формування земельної ділянки, до земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, матеріали, що містяться у справі, суд встановив таке.

Позивач звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність із земель державної власності сільськогосподарського призначення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів, поблизу с. Улянівка)

Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області листом від 10.12.2018 П-11170/0-6374/0/20-18-СГ відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Підставою для відмови є те, що згідно інформації Відділу у Новобузькому районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївської області, бажана земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення - під господарськими будівлями і дворами.

Відповідно до ч. 4 ст.122 Земельного Кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з ч. 6, 7 ст. 118 Земельного Кодексу України передбачено, Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У листі від 10.12.2018 П-11170/0-6374/0/20-18-СГ, надісланому позивачу, відповідач відмовив у наданні дозволу, проте не зазначив законних підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Земельним кодексом України передбачено, що єдиною підставою для відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації).

Законодавством яке регулює земельні відносини не встановлено вимог до форми висновків уповноважених органів за результатами розгляду клопотань осіб, зацікавлених в одержанні у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, зокрема відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Єдина вимога до такої відмови, передбачена Земельним кодексом України, - це її належна мотивація.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 14.08.2018 року по справі № 826/1050/17.

Тому позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача прийняти за результатом розгляду заяви саме рішення (а не лист) про надання відповідного дозволу чи про відмову у наданні дозволу задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд надає оцінку діям та рішенням відповідача ретроспективно, з урахуванням тих норм та обставин, які стали підставою для відмови у наданні дозволу позивачу.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Тому суд вважає за необхідне для захисту прав позивача визнати протиправною відмову від 10.12.2018 № П-11170/0-6374/0/20-18-СГ та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 12.11.2018 року.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ідентифікаційний код 39825404) задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність із земель державної власності сільськогосподарського призначення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів, поблизу с. Улянівка)

3. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність із земель державної власності сільськогосподарського призначення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів, поблизу с. Улянівка)

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ідентифікаційний код 39825404) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Мельник