Справа № 500/1200/19
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/9368/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Заверухи О.Б., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судових засідань Чопко Ю.Т.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Смик ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року (головуючий суддя: Мірінович У.А., місце ухвалення м. Тернопіль) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , 28.05.2019 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати дії Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області протиправними щодо відмови у перерахунку пенсії по втраті годувальника та зобов`язати відповідача призначити пенсію по втраті годувальника, відповідно до пункту 19 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку годувальника, відповідно до довідки прокуратури Тернопільської області № 18-21-19 від 01.03.2019 та здійснити перерахунок вже призначеної пенсії по втраті годувальника, відповідно до статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з моменту її виплати.

Обґрунтовує позов тим, що 05.03.2019 ОСОБА_3 , діючи в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії по втраті годувальника відповідно до довідки прокуратури Тернопільської області № 18-21-19 від 01.03.2019. Однак, за результатами розгляду заяви, відповідач листом від 20.03.2019 № 89/3-11, відмовив позивачу у перерахунку такої пенсії, мотивуючи тим, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував пенсію за вислугою років згідно із Законом України «Про прокуратуру» та пенсійна виплата у зв`язку з втратою годувальника обчислена із врахуванням довідки № 7 від 17.04.2014, з якої перераховано пенсію ОСОБА_5 Частиною двадцятою статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, який набрав чинності 15.07.2015, визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Оскільки, станом на дату розгляду заяви щодо здійснення перерахунку зазначеної пенсії позивачу, Кабінетом Міністрів України не прийнято відповідного нормативно-правового акта, то правових підстав у пенсійного органу для перерахунку такої пенсії не має.

Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною, оскільки відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умови перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не може бути підставою для відмови у перерахунку зазначеної пенсії.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року позов задоволено частково. Зобов`язано Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити ОСОБА_3 , відповідно до статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, перерахунок та виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 60% середньомісячного заробітку, відповідно до довідки прокуратури Тернопільської області № 92 від 30.05.2016, починаючи з 21.06.2018 та з урахуванням проведених виплат. У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодилась позивачка та оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає таке необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, покликається на те, що суд першої інстанції, аналізуючи статті 32, 36, 37, 38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення», дійшов до хибного висновку, що до позивача не можуть застосовуватись норми Закону України «Про прокуратуру», тому що вони визначають грошову винагороду діючих працівників прокуратури, тобто допустив не правильне трактування норм матеріального права. Крім цього, вказує, що суд першої інстанції помилково неналежним чином інтерпретував позицію позивача, не надавши оцінки його реальним доводам і посиланням на норми законодавства.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2019, у зв`язку з реорганізацією, замінено Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Відповідачем 03.10.2019 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача Вітер А.М ОСОБА_6 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, пояснення надала аналогічні викладеним в апеляційній скарзі. Просить апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_7 А.Я. у судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьки: ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 , 19.11.2010 призначено пенсію за вислугою років згідно із Законом України «Про прокуратуру» із середньомісячного заробітку 4621,48 грн., визначеного згідно довідки № 18/21 від 19.11.2010, виданої прокуратурою Тернопільської області.

З 01.07.2012 пенсію ОСОБА_5 перераховано на підставі поданої заяви із середньомісячного заробітку 5913,67 грн., визначеного згідно довідки № 18/24 від 20.05.2013, виданої прокуратурою Тернопільської області.

З 17.04.2014 пенсію ОСОБА_5 перераховано на підставі поданої заяви із середньомісячного заробітку 6453,97 грн., визначеного згідно довідки № 7 від 17.04.2014, виданої прокуратурою Тернопільської області.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.06.2016 у справі № 607/6078/16-а зобов`язано Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити з 06.01.2016 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_5 в розмірі 90% суми заробітної плати, зазначеної в довідці прокуратури Тернопільської області № 92 від 30.05.2016.

На виконання зазначеної постанови відповідач провів з 06.01.2016 перерахунок пенсії ОСОБА_5 в розмірі 90% суми заробітної плати 12137,14 грн., зазначеної в довідці прокуратури Тернопільської області № 92 від 30.05.2016.

ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на дату смерті, отримував пенсію, обчислену на виконання рішення суду, відповідно до довідки № 92 від 30.05.2016.

З 21.06.2018, на підставі поданої заяви позивача, як опікуна неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , їй призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника, згідно із Законом України «Про прокуратуру» в розмірі 60% середньомісячного заробітку в сумі 6453,97 грн, визначеного в довідці № 7 від 17.04.2014. Призначений розмір пенсії становив 3872,38 грн (6453,97 грн. х 60%). При цьому, Тернопільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області не взято до уваги довідку прокуратури Тернопільської області № 92 від 30.05.2016, якою середньомісячний заробіток годувальника, ОСОБА_5 , встановлений у розмірі 12137,14 грн, в тому числі постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.06.2016 у справі № 607/6078/16.

ОСОБА_3 , діючи в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , 31.01.2019 звернулася до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про перерахунок пенсії по втраті годувальника відповідно до довідки прокуратури Тернопільської області № 92 від 30.05.2016.

За результатами розгляду заяви, відповідач листом від 12.02.2019 № 37/З-11 відмовив позивачу у перерахунку такої пенсії, мотивуючи тим, що пенсію у зв`язку із втратою годувальника в розмірі 60% середньомісячного заробітку в сумі 6453,97 грн, визначеного в довідці № 7 від 17.04.2014 призначено відповідно до вимог чинного законодавства.

Позивач, 05.03.2019 звернулася до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про перерахунок пенсії по втраті годувальника відповідно до довідки прокуратури Тернопільської області № 18-21-19 від 01.03.2019, в якій визначено середньомісячний (чинний) заробіток ОСОБА_5 станом на 17.06.2018 (день смерті), який становить 25267,76 грн.

За результатами розгляду заяви, відповідач листом від 20.03.2019 № 89/3-11 відмовив позивачу у перерахунку такої пенсії, мотивуючи тим, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 отримував пенсію за вислугою років згідно із Законом України «Про прокуратуру» та пенсійна виплата у зв`язку з втратою годувальника обчислена із врахуванням довідки № 7 від 17.04.2014, з якої перераховано пенсію ОСОБА_5 . При цьому, пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII визначено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України. Надалі, 15.07.2015 набрав чинності Закон № 1697-VII, частиною двадцятою статті 86 якого, визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Оскільки, станом на дату розгляду заяви щодо здійснення перерахунку зазначеної пенсії позивачу Кабінетом Міністрів України не прийнято відповідного нормативно-правового акта, то правові підстави у Пенсійного фонду для перерахунку такої пенсії відсутні.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника залежить від заробітку годувальника або пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті, а тому перерахунок та виплату пенсію у зв`язку з втратою годувальника необхідно здійснити відповідно до довідки прокуратури Тернопільської області № 92 від 30.05.2016.

З цими висновками суду першої інстанції, погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Згідно ч. 19 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім`ї, 70 відсотків - на двох і більше членів сім`ї. До непрацездатних членів сім`ї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому, дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно ч. 2 ст. 36 Закону № 1058-IV, непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками (ч. 1 ст. 37 Закону № 1058-IV).

Згідно ч. 1 ст. 38 Закону № 1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Частиною 1 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII передбачено, що сім`ї годувальника, який помер внаслідок трудового каліцтва чи професійного захворювання, а також сім`ї померлого пенсіонера пенсія призначається незалежно від стажу роботи годувальника.

З системного аналізу вищенаведених норми права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається із заробітку годувальника або із пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час смерті.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ОСОБА_5 було призначено пенсію за вислугою років у відповідності до Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII. Згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.06.2016 у справі № 607/6078/16-а, яка набрала законної сили 30.08.2016, позивачу зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі 90% суми заробітної плати, зазначеної в довідці прокуратури Тернопільської області № 92 від 30.05.2016.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_1 .

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що станом на дату смерті, ОСОБА_5 отримував пенсію, обчислену на виконання рішення суду відповідно до довідки № 92 від 30.05.2016 прокуратури Тернопільської області.

З 21.06.2018, на підставі поданої заяви позивачем, як опікуна неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , їй призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника, згідно із Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII в розмірі 60% середньомісячного заробітку в сумі 6453,97 грн, визначеного в довідці № 7 від 17.04.2014. Відповідач не заперечує призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 60% середньомісячного заробітку, визначеного в довідці прокуратури Тернопільської області № 7 від 17.04.2014.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем протиправно призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника неповнолітній дитині ОСОБА_4 , в розмірі 60% середньомісячного заробітку, визначеного в довідці № 7 від 17.04.2014, оскільки на момент смерті, ОСОБА_5 отримував пенсію відповідно до довідки прокуратури Тернопільської області № 92 від 30.05.2016, а тому пенсія неповнолітній дитині ОСОБА_4 повинна призначатися, саме у відповідності до цієї довідки, тобто в розмірі 60% доходу, який мав годувальник на час смерті.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити пенсію по втраті годувальника відповідно до пункту 19 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку годувальника, відповідно до довідки прокуратури Тернопільської області № 18-21-19 від 01.03.2019, то суд апеляційної інстанції вважає такі безпідставними, оскільки вказана довідка була видана вже після смерті позивача, а розрахунок пенсії у відповідності до ч. 19 ст. 86 Закону № 1697-VII, призначається в залежності від того доходу, який мав годувальник на час смерті.

Щодо покликання апелянта в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції вийшовши за межі позовних вимог, чим порушив норми процесуального права, то суд апеляційної інстанції вважає такі необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки в ході судового розгляду встановлено, що відповідачем протиправно призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника неповнолітній дитині ОСОБА_4 , в розмірі 60% середньомісячного заробітку, з врахуванням довідки прокуратури Тернопільської області № 7 від 17.04.2014, а не із довідки цієї прокуратури № 92 від 30.05.2016, а тому на думку апеляційного суду, для ефективного захисту прав, свобод, інтересів останньої, суд першої інстанції з дотриманням норм процесуального законодавства, зокрема, вимог ч. 2 ст. 9 КАС України, вийшов за межі позовних вимог.

Також, суд апеляційної інстанції вказує на безпідставне покликання позивача на правову позицію Верховного Суду зазначену у постановах від 10.07.2018 № 660/756/17, від 05.09.2018 № 760/13734/16-а, від 27.09.2018 №750/12785/16-а, від 27.11.2018 № 725/1621/16-а, оскільки предметом спору у цих справах, було переведення на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону № 1697-VII, що є відмінним від предмету спору у розглядуваній справі.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов необхідно задовольнити частково, оскільки станом на дату смерті ОСОБА_5 отримував дохід (пенсію) в розмірі, який обчислений з врахуванням довідки № 92 від 30.05.2016 в розмірі 90% суми заробітної плати, а тому відповідач протиправно призначив позивачу пенсію у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 60% середньомісячного заробітку обраховану з суми доходу 6453,97 грн, відповідно до довідки № 7 від 17.04.2014. Крім цього, для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку суб`єктів владних повноважень необхідно здійснити перерахунок та виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 60% середньомісячного заробітку, відповідно до довідки прокуратури Тернопільської області № 92 від 30.05.2016, починаючи з 21.06.2018 та з урахуванням проведених виплат.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року у справі № 500/1200/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 15.11.2019.