Справа № 160/2418/19
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 160/2418/19

головуючий суддя І інстанції Букіна Л.Є.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2019 року в адміністративній справі № 160/2418/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 30.11.2018 року № 5079 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ГУНП» в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2019 року адміністративний позов було задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 30.11.2018 року № 5079 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ГУНП» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 .

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що позивачем було порушено службову дисципліну, а тому прийняття оскаржуваного наказу та притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності, відповідає приписам чинного законодавства. Зауважено, що позивачем було пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом, визначений ст. 122 КАС України та не надано доказів виникнення обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення останнього та були пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами.

Відзив від позивача на адресу суду не надходив.

Розгляд справи здійснений в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 19.11.2017 року у рамках кримінального провадження позивачем вилучено та визнано в якості речового доказу автомобіль Мерседес АЕ 9988 НОМЕР_1 , який після опечатування, того ж дня був переданий до КВП ГУНП у Дніпропетровській області на відповідальне зберігання, на підтвердження чого у Журналі обліку автотранспортних засобів, прийнятих на зберігання Криворізьким ВП № 145 міститься відповідний запис (номер 30).

15.11.2018 до ГУНП надійшла доповідна записка заступника Голови Національної поліції, генерала поліції третього рангу Клименка І.В. від 13.11.2018 «Про результати цільової перевірки ВЗА ЦОП та територіальних органів ГУНП в Дніпропетровській області», зі змісту якої вбачається, що з метою перевірки стану службової дисципліни, автотранспортної діяльності в межрегіональних територіальних органах НП, комісією Національної поліції України у період з 05 по 11 листопада 2018 року, на підставі наказу НПУ від 02.11.2018 № 1001, здійснено перевірку стану автотранспортної діяльності, за результатами якої виявлено ряд порушень.

З метою перевірки відомостей, викладених у вищевказаній доповідній записці, наказом від 21.11.2018 року № 4943 призначено службове розслідування за фактом виявлених недоліків.

У ході проведеного службового розслідування встановлено, що під час перевірки 07.11.2018 Криворізького відділу поліції (далі - КВП) ГУНП на території підрозділу зберігались окремі транспортні засоби, зокрема автомобіль Мерседес АЕ НОМЕР_2 , який визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, однак в порушення вимог пункту 3 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 року № 1104 (далі Порядок), належним чином не опечатаний.

Позивачем під час проведення службового розслідування надані пояснення, в яких останній зазначив, що дійсно 19.11.2017 у рамках кримінального провадження вилучив автомобіль Мерседес АЕ 9988 НОМЕР_1 , який був опечатаний та зданий на зберігання до Криворізького ВП. Останній раз старший слідчий відділу СУ ГУНП, старший лейтенант поліції Гаркавий М.С. опечатував автомобіль 29.08.2018.

На підставі вказаного висновку службового розслідування, відповідачем прийнято наказ від 30.11.2018 року № 5079 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ГУНП», яким за порушення службової дисципліни, недотримання вимог п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», абз. 2 п. 3 та п. 10, 11 Порядку, посадових інструкцій, вчинення дисциплінарного поступку, що полягало у невжитті заходів відносно опечатування речових доказів у спосіб, що унеможливлює зняття бирки, зміну або її пошкодження, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаного наказу, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що застосовуючи до позивача за оскарженим наказом (у частині) дисциплінарного стягнення у вигляді догани, відповідач діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим такий наказ підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню. При цьому, суд першої інстанції визнав поважними підстави пропуску строку звернення до суду та поновив останній.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. ч. 1, 2, 5 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Приписами ч. ч 1, 2 ст. 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що загальний строк для звернення до суду з позовом у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби становить один місяць та починає обчислюватись з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Також, відповідно до частин 1, 2 статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, особі гарантується право на звернення до суду.

Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності справи від 30.08.2006 (справа «Каменівська проти України»), «право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду ..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим ... Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані...».

Отже, законодавцем, встановленими строками, обмежено звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, вони покликані забезпечити юридичну визначеність у публічно-правових відносинах.

Як свідчать встановлені обставини справи, предметом адміністративного позову позивача є правомірність прийняття відповідачем наказу від 30.11.2018 року № 5079 в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Так, зі змісту вказаного наказу вбачається, що з його змістом позивач ознайомився 03.01.2019 року.

Відтак, місячний строк на оскарження наказу від 30.11.2018 року № 5079 спливав 04.02.2019 року.

Відповідно до штемпелю суду першої інстанції проставленому на адміністративному позові, останній було зареєстровано судом першої інстанції 15.03.2019 року (направлено поштою 13.03.2019 року), тобто з пропуском строку визначеного ч. 5 ст. 122 КАС України.

З матеріалів справи вбачається, що 23.04.2019 року позивачем до суду першої інстанції було подано клопотання про поновлення строку на подання адміністративного позову, в якому останній зазначає, що 03.01.2019 року його було ознайомлено зі спірним наказом. Однак, на етапі ознайомлення з наказом, через його стислий виклад не було відомо, чи порушує вказаний документ права позивача чи ні. Зазначено, що висновок службового розслідування було надано позивачу лише 20.02.2019 року.

Так, поновлюючи позивачу строк звернення до суду, суд в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.05.2019 року, зазначив, що сам наказ ГУНП в Дніпропетровській області № 5079 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» має стислий зміст та не містить інформації щодо обставин оскарженого дисциплінарного проступку, що забезпечило б реалізацію позивачем права на звернення до суду у встановлені строки.

Колегія суддів апеляційного суду, встановивши зміст спірних правовідносин, не погоджується з вказаними висновками, з огляду на наступне.

Суд зазначає, що поважними підставами для поновлення строку на подання адміністративного позову визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Як вбачається з п. 7 оскаржуваного наказу, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення службової дисципліни, недотримання вимог п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», абзацу 2 пункту 3 та пунктів 10, 11 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 року № 1104, посадових інструкцій, вчинення дисциплінарного проступку, що виявилось у невжитті заходів, відносно опечатування речових доказів у спосіб, що унеможливлює зняття бирки, зміну або її пошкодження.

Відтак, зі змісту зазначеного наказу вбачається і, на що не звернув увагу суд першої інстацнії поновлюючи строк звернення до суду, що останнім конкретизовано підстави притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, які є вичерпними та зрозумілими, що в свою чергу свідчить про неповажність підстав пропуску строку на подання адміністративного позову по даній справі, які наведені позивачем.

При цьому, посилання позивача на дату отримання матеріалів службового розслідування (20.02.2019 року), з якою останнім пов`язується час дізнання про порушене право, колегією суддів не приймається до уваги, тому як факти, які в ньому викладені щодо підстав притягнення до дисциплінарної відповідальності, є тотожними обставинам, що містяться в спірному наказі.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку щодо пропуску позивачем строку звернення до суду та відсутності поважних підстав для його поновлення.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Приписами частин 3, 4 ст. 123 КАС України визначено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, з огляду на вимоги апеляційної скарги щодо скасування рішення суду першої інстанції та відмові в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 319 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2019 року в адміністративній справі № 160/2418/19 скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - залишити без розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду на підставі ч. 3 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко