Справа № 645/6460/19
Суддя: Алтухова О. Ю.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/6460/19
Провадження № 2-а/645/192/19
РІШЕННЯ

Іменем України

14 листопада 2019 року м.Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Алтухової О.Ю.

секретар судового засідання Волкова А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області в якому просить суд визнати незаконними дії інспектора Управління ПП м. Харкова щодо складання постанови в справі про адміністративне правопорушення та скасувати постанову від 08 жовтня 2019 року серії НОМЕР_1 №1599188 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08.10.2019 року близько 10 год. 00 хв. позивач, керуючи автомобілем «Volkswagen Polo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по вул. Молочна в м.Харкові, виїжджав з двору будинку № АДРЕСА_1 напрямку АДРЕСА_2 . АДРЕСА_3 . Після того, як позивач виїхав з двору, ліворуч на дорогу по вулиці Молочній, на якій немає дорожньої розмітки смуг, став чекати коли проїдуть машини, щоб зайняти необхідну смугу руху, коли їхала машина по дорозі в напрямку транспортного засобу позивача, щоб не заважати проїзду, позивач надав дорогу автомобілю та продовжив рух в напрямку перехрестя, коли побачив, що за ним їде автомобіль патрульної поліції. В подальшому позивача було зупинено працівниками поліції і висунуто вимогу проїхати для зупинки та складання протоколу на зупинку громадського автотранспорту. У результаті інспектор поліції склав відносно позивача постанову в справі про адміністративне правопорушення. Постановою серії ЕАК №1599188 від 08 жовтня 2019 року про адміністративне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з якою позивач одразу не погодився. Жодних доказів про порушення правил дорожнього руху відповідач не надав. Разом з тим, позивач зазначає, що вказана постанова винесена з порушенням діючого законодавства, а саме: відповідач не дотримався вимог ст. 251 КУпАП та при складанні постанови покладався тільки на свої припущення, при цьому не прийняв до уваги пояснення позивача. Також, особа, яка склала протокол, не вирішила ряд процесуальних питань, чим грубо порушив норми ст.ст. 268, 278 КУпАП, а саме: розгляд справи відбувся на місці без будь-яких доказів, без підготовки та надання позивачу часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують особу, інших доказів по справі. Позивач вважає, що зазначена постанова не відповідає вимогам закону в зв`язку з чим просить суд визнати незаконними дії інспектора поліції, визнати незаконною та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

Позивач у судове засідання з`явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, розглядати справу просив за його відсутності на підставі наявних у справі доказів, в зв`язку із неявкою представника відповідача.

Представник відповідача, у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи відповідач повідомлявся своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи міститься зворотне повідомлення про вручення судової повістки на судові засідання, призначені на 22.10.2019 року та 01.11.2019 року, причини неявки суду не повідомлено, відзиву або заперечень на позовну заяву відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши доводи позивача, викладені у позові, наявні у справі докази, приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, згідно Конституції та Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі та у межах повноважень і у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1599188 від 08.10.2019 року, винесеною інспектором лейтенантом поліції роти № 5 батальйону № 3 УПП в Харківській області Плетинським А.В., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 08 жовтня 2019 року о 10.23 год. водій ОСОБА_1 виїхав на трамвайні колії зустрічного напрямку, чим порушив п.11.9. ПДР України порушення заборони виїзду на трамвайну колію зустрічного напрямку відокремленої від проїжджої частини трамвайної колії та роздільну смугу.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

У силу вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Вирішуючи по суті вимоги позивача суд наголошує, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження правомірності його дій під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП відносно позивача, окрім того доказів наявності в діях позивача складу вищезазначеного адміністративного правопорушення суду відповідачем також не надано.

Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 11.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі Правила дорожнього руху) забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу.

Положеннями ч.2 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Позивач не погоджується з обставинами, викладеними в постанові про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 08.10.2019 року серії ЕАК №1599188, стверджуючи, що не порушував вимог п.11.9 Правил дорожнього руху України.

Позивач зазначив, що виїхавши з двору вулиці Молочної, АДРЕСА_1 та не мав технічної можливості одразу стати у свій ряд, оскільки смуга його напрямку була зайнята іншими транспортними засобами. Щоб пропустити автомобіль, який рухався у зустрічному напрямку, позивач почав рух в своєму напрямку. При цьому, на дорозі не було жодної роздільної смуги та будь-якої іншої розмітки, про яку йде мова у п.11.9 ПДРУ та місця зупинки позивача працівниками патрульної поліції немає трамвайної колії, яка має під собою бетонну основу та немає роздільної смуги. В зв`язку із чим, щоб повернути ліворуч все одно потрібно пересікти рейки трамвайної колії. При цьому, працівники поліції, зафіксували не сам факт виїзду позивача на колії, а продемонстрували йому фото із зустрічним автомобілем на перехресті, що мало місце після того, як позивач рухався у супроводі працівників поліції до місяця зупинки, на яке йому вказали останні. Окрім того, поводили себе працівники поліції зухвало, не роз`яснили ОСОБА_1 його прав, як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, на думку позивача, намагалися здійснювати на нього тиск.

Представник відповідача в судове засідання не з`явися, доводи позивач не спростував.

У зв`язку з неподанням суб`єктом владних повноважень будь-яких доказів провини позивача, неповідомлення суду щодо причин ненадання таких доказів, суд вирішує справу на підставі наявних доказів та визнає обставини, на які посилається позивач, а саме відсутність в його діях порушень п. 11.9 Правил дорожнього руху України.

Такий висновок, на думку суду, відповідає ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», відповідно до якої кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Зважаючи на відсутність доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а тому рішення, прийняте відповідачем слід скасувати.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 08.10.2019 року серії ЕАК №1599188 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Вимоги щодо визнання дій інспектора протиправними задоволенню не підлягають, оскільки ефективним способом захисту в даній справі є заявлені позивачем вимоги щодо скасування оскаржуваної постанови, що відповідає положенням ч. 3. ст. 286 КАС України, і додаткові вимоги щодо визнання дій незаконними охоплюються вимогами щодо скасування постанови.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.241-246, 255, 286, 295 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора роти № 5 батальйону № 3 УПП в Харківській області лейтенанта поліції Плетинського Андрія Володимировича, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НОМЕР_1 № 1599188 від 08.10.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, в вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо або через Фрунзенський районний суд м.Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ;

Відповідач - Управління патрульної поліції в Харківській області, адреса: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-А.

Повне судове рішення складено 14 листопада 2019 року.

Суддя