Справа № 754/7411/19
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/1089/19
Справа № 754/7411/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Кривулько С.В.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Бабарики Андрія Миколайовича, третя особа - Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до з позовом та просить скасувати постанову серії ЕАВ № 1135363 від 09.05.2019 про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 121 КУпАП та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що 09.05.2019 відносно нього було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340,00 грн.

Вказує, що 09.05.2019 приблизно о 05.37 год. керував автомобілем Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 у м. Києві по вул. Набережно - Печерська та був зупинений працівниками поліції. На позивача було винесено постанову, оскільки останній керував автомобілем, який своєчасно не пройшов обов`язків технічний контроль, чим порушив ст. 37 ЗУ «Про дорожній рух» та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим, а складання оскаржуваної постанови винесене з грубими порушеннями вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складання, є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

З урахуванням вищенаведеного, просив позовні вимоги задовольнити.

На підставі ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.05.2019 позовну заяву було передано до Солом`янського районного суду м. Києва за підсудністю.

20.06.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою суду від 21.06.2019 судом по справі було відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

19.02.2018 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву Просить відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що інспектором поліції при складанні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, тому, на його думку немає підстав для її скасування, а доводи є безпідставними. Крім того, зазначає, що позивачем автомобіль експлуатувався більше 2 років та не було пройдено технічного контролю, що і стало підставою для складання постанови за порушення ст. 37 ЗУ «Про дорожній рух».

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 09.05.2019 інспектором УПП ДПП в м. Києві Бабарикою А.М. було винесено постанову серії ЕАВ № 1135363 від 09.05.2019 відносно ОСОБА_1 за те, що 09.05.2019 о 05.37 год. по вул. Набережно - Печерська у м. Києві водій ОСОБА_1 керував автомобілем Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 , який підлягає проходженню технічного контролю, чим порушив ст. 37 ЗУ «Про дорожній рух» за що передбачена адміністративна відповідальность за ч. 3 ст. 121 КУпАП. Даною постановою на позивача накладено штраф у розмірі 340,00 гривень. (а.с.10)

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Разом з тим п. 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі - ПДР), встановлює єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР, згідно із п. 1.3 ПДР.

Згідно п. 1.9 ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 31.3 (б) ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язкового технічного контролю.

Транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю згідно із ст. 35 Закону України «Про дорожній рух».

Водій зобов`язаний своєчасно подавати транспортний засіб, що підлягає обов`язковому технічному контролю, на такий контроль, що закріплено у ст. 16 Закону України «Про дорожній рух».

Статтею 29 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язків технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонн, причепи до них - із строком експлуатації до двох років;

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Фольксваген, номерний знак НОМЕР_1 , виданого УДАІГУ МВС України в м. Києві від 26.12.2006, тип транспортного засобу зазначено як вантажний/вантажопасажирський, із масою без навантаження 2,1 тонн (а.с.12)

Оскільки у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , зазначено рік випуску автомобіля - 1998, та його подальшу реєстрацію у 2006 році, очевидно що автомобіль експлуатується більше 2 років, тому даний транспортний засіб повинен проходити обов`язковий технічний контроль кожні два роки.

Отже, суд вважає, що позивачем не надано доказів на спростування обставин викладених у оспорюваній постанові.

Висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП відповідає встановленим обставинам та матеріалам справи. Стягнення за адміністративне правопорушення накладено у межах, визначених санкцією ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Крім того, в позовній заяві позивач посилається на неправомірність складеної постанови відносно нього за місцем вчинення як на підставу для скасування останньої.

Суд не погоджується з доводами позивача, виходячи з наступного.

Вбачається, що правопорушення було виявлено та зафіксовано інспектором УПП, який склав постанову про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ст.132-1). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Судом встановлено, що інспектор УПП у м. Києві ДПП старший лейтенант поліції Бабарика А.М. на момент винесення постанови був працівником Органів Національної поліції, має спеціальні знання, а отже постанова серії ЕАВ № 1135363 від 09.05.2019 винесена правомірно.

Крім того, відповідно ч. III п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративного правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

В силу положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням вищенаведеного, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 121, 222, 251, 252, 254, 256, 257-263, 268, 283 КодексуУкраїни про адміністратвині правопорушення, 2, 4-5, 7-10, 72-78, 241-244, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Бабарики Андрія Миколайовича, третя особа - Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного судучерез суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Букіна