Справа № 440/1634/19
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 листопада 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1634/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Лубнигаз" про ухвалення додаткового рішення по справі №440/1634/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Лубнигаз" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

07 травня 2019 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Лубнигаз" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.03.2019 №015031401s, №015021401s.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Лубнигаз" задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 19 березня 2019 року №015031401s. Визнати протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 19 березня 2019 року №015021401s. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Лубнигаз" () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області ().

18 жовтня 2019 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Лубнигаз" про ухвалення додаткового рішення, яким повернути ТОВ "Торговий дім "Лубнигаз" надміру сплачений судовий збір в сумі 1921,00 грн. згідно платіжного доручення №1293 від 03.05.2019.

Вказана заява передана судді Алєксєєвій Н.Ю. протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду 18 жовтня 2019 року.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.08.2019 року по справі №440/1634/19 залишено без змін.

Вказана справа надійшла до суду 31 жовтня 2019 року, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі.

Питання про призначення до розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення вирішено суддею 04 листопада 2019 року у зв`язку з перебуванням судді Алєксєєвої Н.Ю. у відпустці з 28 жовтня 2019 року по 01 листопада 2019 року.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача надіслав до суду клопотання про розгляд заяви без його участі.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Враховуючи положення пункту 10 частини 1 статті 4, частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішив розгляд заяви здійснювати у порядку письмового провадження.

Вирішуючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Лубнигаз" про ухвалення додаткового рішення, суд виходить з наступного.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Лубнигаз" задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 19 березня 2019 року №015031401s. Визнати протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 19 березня 2019 року №015021401s. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Лубнигаз" () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області ().

Однак, на думку позивача, даним рішенням не вирішено питання про судові витрати, а саме: судом при прийнятті рішення від 07.08.2019 не вирішено питання про повернення надміру сплаченого судового збору в розмірі 1921 грн.

У зв`язку з цим представник позивача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, яким повернути надміру сплачений судовий збір в розмірі 1921 грн. відповідно до платіжного доручення від 03.05.2019 №1293.

В обґрунтування цих вимог представник позивача посилався на ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", згідно норм якої сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Частиною 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Відповідно до частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Наведений перелік підстав, за яких може бути постановлене додаткове рішення, є вичерпним.

Вказана норма КАС України передбачає можливість ухвалення у справі додаткового судового рішення з метою усунення недоліку, а саме: неповноти судового рішення, а відтак додаткове судове рішення є засобом усунення такої неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі в частині вирішення питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до принципу диспозитивності кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При цьому, питання щодо розподілу/відшкодування судових витрат врегульовано статтями 139-141 КАС України та вирішується при прийнятті рішення, шляхом стягнення судових витрат з відповідача у разі задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з приписами статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Як слідує із змісту позовної заяви позивач у позові заявляв наступні вимоги:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.03.2019 №015031401s, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за податковими зобов`язаннями в розмірі 33333 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 8333,25 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.03.2019 №015021401s, яким ТОВ "Торговий дім "Лубнигаз" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток за податковими зобов`язаннями в розмірі 30000 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 7500 грн.;

- витрати по оплаті судового збору покласти на відповідача.

При зверненні позивача до суду з даним позовом, підприємство повинно було сплатити судовий збір в розмірі 1921 грн. (79166,25 грн. х 1,5% менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1921 грн згідно платіжного доручення №1292 від 03.05.2019 та додаткового сплачено судовий збір в розмірі 1921 грн згідно платіжного доручення №1293 від 03.05.2019.

У відповідності до пункту 13 частини першої статті 4 КАС України рішення суду - рішення суду першої інстанції, в якому вирішуються позовні вимоги.

Однак, позивачем залишено поза увагою факт, що судом прийнято рішення суду в розумінні пункту 13 частини першої статті 4 КАС України за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Лубнигаз" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, яким крім іншого, стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Лубнигаз" () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області ().

Суд звертає увагу позивача, що положеннями статтей 132-143 КАС України не передбачено як обов`язку суду щодо вирішення питання про повернення судового збору при внесенні судового збору в більшому розмірі, так і самостійного вирішення цього питання на розсуд суду.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства суд зазначає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.08.2019 року не відповідає критеріям неповноти судового рішення в розумінні статті 252 КАС України, а вирішення питання щодо повернення судових витрат при внесенні судового збору в більшому розмірі в рішенні суду не передбачено чинними нормами процесуального законодавства.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Лубнигаз" про винесення додаткового судового рішення з підстав не вирішення питання про судові витрати.

Частиною 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674-VI).

Пунктом другим частини першої статті 7 Закону №3674-VI встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно з частиною другою статті 7 Закону №3674-VI у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами, які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі - Порядок №845).

Пунктом шостим Порядку №845 встановлено, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення); оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).

До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

Враховуючи вищевикладене, з метою повернення судового збору позивачу необхідно звернутися до суду із заявою про повернення судового збору, сплаченого за подання відповідної позовної заяви.

У випадку подальшого задоволення судом вказаної заяви, позивачу необхідно буде також звернутися до відповідних органів Державної казначейської служби України із ухвалою про повернення судового збору та оригіналом або належним чином завіреною копією платіжного документу, що підтверджує сплату судового збору.

Керуючись статтями 143, 248, 252, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Лубнигаз" про ухвалення додаткового судового рішення у справі №440/1634/19 - відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до апеляційного адміністративного суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться Полтавський окружний адміністративний суд.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва