Справа № 540/2408/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/2408/18
Головуючий в 1 інстанції: Хом`якова В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І.О.

суддів Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі) звернулось до суду першої інстанції з позовом до ОСОБА_1 в якому просило стягнути податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 372 374,03 грн.

В обґрунтування позовних вимог суб`єктом владних повноважень зазначено, що платник податків, на підставі узгодженого податкового зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням від 09.03.2016 року №, має податковий борг з податку на доходи фізичних осіб на суму 372 374,03 грн., який, відповідно до ст.95 Податкового кодексу України, підлягає стягненню.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав встановленим факт наявності у відповідачки податкового боргу, який, відповідно до статті 95 Податкового кодексу України, стягується за рішенням суду.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, ОСОБА_1 його оскаржила, вважаючи, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а також неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга побудована на тому, що проведена контролюючим орган перевірка, за результатами якої прийнято податкове повідомлення-рішення, є незаконною, оскільки платник податків до початку проведення перевірки не отримував наказ про її проведення та відповідне повідомлення.

Також апелянт стверджує про те, що не вчиняв порушення норм податкового законодавства, які зазначені у висновках акта перевірки та відображені у податковому повідомленні-рішенні.

З урахуванням викладеного, апелянт вважає, що підстави для стягнення податкового богу відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі зазначає про її необґрунтованість та просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Так, позивач вважає, що платник податків має узгоджене податкове зобов`язання, яке у добровільному порядку ним не сплачено, а тому суд першої інстанції, у відповідності до статті 95 Податкового кодексу, правильно стягнув наявний податковий борг.

Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши правильність встановлення судом першої інстанції обставин справи та додержання норм матеріального і процесуального права, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, зважаючи на наступне.

Установлені судом апеляційної інстанції обставини справи свідчать про те, що, на момент подання позовної заяви (листопада 2018 року), за ОСОБА_1 рахувалась податкова заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 372 374,03 грн., який виник починаючи з 29.07.2016 року, в результаті несплати узгоджених податкових зобов`язань.

Зазначена сума заборгованості виникла в результаті прийняття позивачем податкового повідомлення-рішення за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 з питання отримання нею доходу (додаткового блага) у вигляді суми боргу анульованого кредитором за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

Так, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 09 березня 2016 року №, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 375 825,61 грн.

Отже, з урахуванням нарахованої пені у сумі 650,47 грн. та часткової сплати вказаного податку у сумі 4 102,05 грн., загальна заборгованість за ОСОБА_1 перед бюджетом існувала в сумі 372 374,03 грн. (375 825,61 + 650,47 4 102,05 = 372 374,03).

Податковим органом відповідно до ст.59 Податкового кодексу України була складена та надіслана податкова вимога від 22 грудня 2017 року №11271-17 (а.с.8 об.).

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням від 09 березня 2016 року № ОСОБА_1 оскаржила його в судовому порядку.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року (справа №540/394/19), яке набрало законної сили у вересні 2019 року, позов ОСОБА_1 задоволено та визнано протиправним і скасовано зазначене податкове повідомлення-рішення.

Отже, на даний час, сума податкового зобов`язання, на підставі якої у ОСОБА_1 виник податковий борг у сумі 372 374,03 грн. є неузгодженою.

Колегія суддів вважає, що докази, які з`явилися після прийняття судом першої інстанції рішення, свідчать про те, що висновки, зроблені судом, не відповідають обставинам справи, виходячи з наступного.

Протиправність винесеного податкового повідомлення-рішення від 09.03.2016 року №, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 375 825,61 грн. встановлена рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року, яке набрало законної сили у вересні 2019 року.

Враховуючи зазначене, у відповідності до ч. 4 ст. 78 КАС України, факт відсутності податкового боргу у ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 372 374,03 грн., не потребує доказуванню.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (зараз і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. (п. 57.3. ст. 57 Податкового кодексу України).

Відповідно до абз.4 п.56.18 ст. 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Викладене дає підстави суду апеляційної інстанції вважати, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Підсумовуючи викладене та враховуючи те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, рішення суду, відповідно до п.3 ч.1 ст.317 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям нового про відмову в задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції не вирішує питання про судові витрати, понесені ОСОБА_1 , оскільки статтею 139 КАС України не передбачено відшкодування судових витрат за рахунок позивача, який є суб`єктом владних повноважень та якому відмовлено у задоволенні позову. Не передбачено таке відшкодування і за рахунок коштів Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 14.11.2019 року.