Справа № 520/11641/19
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 р. № 520/11641/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СІТІ ФІНАНС" про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни (02002, м. Київ АДРЕСА_1 вулиця АДРЕСА_2 , 4-А, АДРЕСА_3 ) від 21 серпня 2019 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 59872000.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувана постанова винесена всупереч вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Через канцелярію суду позивач подав заяву, в якій просив суд розгляд справи проводити за його відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не прибув, про день, час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про день, час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін у письмовому провадженні, оскільки немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Частиною 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно до вимог статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позовних вимог, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Позивач, ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджуються копією витягу з Єдиного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 12.01.2018 №6311-1.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СІТІ ФІНАНС" звернулося до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни із заявою про примусове виконання рішення за вих. №1737/ПВ/19 від 05.08.2019.

За змістом вказаної заяви, стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СІТІ ФІНАНС", відповідно до вимог ст.ст. 3, 4, 5, 19, 24, 28, п. 1 ч. 1 ст. 26 та ч. 2 ст. 68 Закону України "Про виконавче провадження", просив відкрити за місцем знаходження майна (грошових коштів) боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. №1055 від 03.07.2019.

На підставі заяви про примусове виконання рішення, 21.08.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольгою Леонідівною відкрито виконавче провадження №59872000 щодо примусового виконання виконавчого напису №1055 від 03.07.2019, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. про стягнення з боржника, ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СІТІ ФІНАНС" заборгованості у розмірі 34051,98 грн.

Не погоджуючись з постановою відповідача про відкриття виконавчого провадження №5987200 від 21.08.2019, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч.1 ст. 5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частин 1, 2 ст. 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02.06.2016 №1403-VIII (далі Закон №1403-VIII), виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Частиною 1 статті 27 Закону №1403-VIII встановлено, що фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України "Про виконавче провадження"

В силу вимог частин 1 та 2 ст. 24 Закону №1404-VIII, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону №1404-VIII право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

З аналізу наведених норм вбачається, що Законами №1404-VIII та №1403-VIII визначено вимоги до місця відкриття виконавчого провадження.

При цьому, згідно з ч. 6 ст. 25 Закону №1403-VIII, виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно з інформацією з Єдиного реєстру приватних виконавців України, ОСОБА_2 є приватним виконавцем у виконавчому окрузі м. Київ.

Як встановлено судом, підставою оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження №59872000 від 21.08.2019, на думку позивача, є порушення відповідачем вимог щодо територіальної компетенції з відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика В.В. №1055, вчиненого 03.07.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 190 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-IV, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Положеннями статей 177, 179 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-IV передбачено, що одним із різновидів майна є гроші.

В силу вимог пункту 3.1 статті 3 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001 №2346-ІІІ (далі Закон №2346-ІІІ), кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Приписами статей 6, 7 Закону №2346-ІІІ визначено порядок відкриття банками рахунків своїм клієнтам та види рахунків, що можуть відкриватися банками або іншими установами - учасниками платіжної системи своїм клієнтам.

Частиною 7.1 статті 7 Закону №2346-ІІІ передбачено, що банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки.

Відповідно до пунктів 7.1.4, 7.1.5 ч. 7.1 ст. 7 Закону №2346-III, особливості режимів функціонування вкладних (депозитних), поточних рахунків, рахунків умовного зберігання (ескроу) та кореспондентських рахунків визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України та договорами, що укладаються клієнтами та обслуговуючими їх банками. Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків.

Отже, безготівкові кошти розглядаються у доктрині банківського права як такі, що можуть бути об`єктом права власності, що передбачає також визнання того, що безготівкові кошти знаходяться на відповідному рахунку у банку.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що безготівкові кошти, які перебувають на рахунках у банках, є об`єктом права власності.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 10.09.2018 по справі №905/3542/15.

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, ч. 4 ст. 24 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що на приватного виконавця покладено обов`язок прийняти до виконання виконавчий документ за місцем знаходження майна боржника та він наділений правом вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на кошти боржника на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, виконавчий документ прийнятий відповідачем за місцем знаходження коштів на картковому рахунку, відкритому позивачем у ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СІТІ ФІНАНС", є майном, фактичним місцезнаходженням якого є адреса фінансової установи.

Наявною у матеріалах справи довідкою від 05.08.2019 №1737/ДР/19, виданою ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СІТІ ФІНАНС", розташованого за адресою м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41, підтверджується, що у клієнта, ОСОБА_1 , в ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СІТІ ФІНАНС" є відкритий рахунок № НОМЕР_1 від 01.08.2018 у валюті гривня. (а.с. 57, 75)

Таким чином, враховуючи наявність у позивача відкритого рахунку в ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СІТІ ФІНАНС", суд дійшов висновку, що приймаючи спірну постанову про відкриття виконавчого провадження №59872000, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна діяла на підставі та в межах повноважень, передбачених законом, підстави для повернення виконавчого документу стягувачу були відсутні.

Водночас, посилання позивача на відсутність у нього будь-якого майна в м. Києві, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача, в якій зазначений рахунок позивача у ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СІТІ ФІНАНС", з місцем реєстрації банку у місті Києві, є правомірними.

Згідно з частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи позивачем не доведено обґрунтованості заявлених позовних вимог, проте відповідачем доведено правомірність прийнятого ним рішення, що є предметом оскарження.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 14, 243-246, 271-272, 287, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Приватного виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни (вул. Окіпної Раїси, буд. 4-А, оф. 35-Б, м. Київ, 02002), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СІТІ ФІНАНС" (вул. Січових Стрільців, буд. 37-41, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов