Справа № 628/2840/19
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 р.Справа № 628/2840/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калитки О. М.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Білюк Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Сагайдачного Олександра Олександровича на рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 10.10.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Шиховцова А.О., місце складання м. Куп`янськ, повний текст складено 10.10.19 року по справі № 628/2840/19

за позовом ОСОБА_1

до Поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Сагайдачного Олександра Олександровича

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з адміністративним позовом до Поліцейського роти № 3 батальйону УПП в Полтавській області ДПП старшого сержанта Сагайдачного Олександра Олександровича, в якому просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 № 675876 від 07.09.2019 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3, 6 ст. 121 та ч. 1ст. 126 КУпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 07 вересня 2019 року він прямував з м. Київ до м. Куп`янськ Харківської області на автомобілі FORD Custom Transit д.н.з. НОМЕР_1 . О 19 год. 15 хв. на виїзді з м. Чутово Полтавської області на поліцейському посту він був зупинений поліцейським ОСОБА_2 , який звинуватив його у відсутності державних номерних знаків на встановлених місцях, відсутності полісу обов`язкового страхування та відсутності протоколу про техогляд автомобіля. Пояснив, що FORD Custom Transit д.н.з. НОМЕР_1 був куплений ним цього ж дня кілька годин тому на авторинку в м. Київ та зареєстрований там же на його ім`я. Пройти техогляд та застрахувати автомобіль наприкінці суботнього дня можливості не було, бо відповідні організації в такий час вже не працювали, тому він змушений був їхати до місця свого постійного проживання і збирався вчинити ці дії в м. Куп`янськ. Державні номерні знаки намагався закріпити підручними засобами в передбачених для цього місцях, але під час руху автомобіля вони відпадали, тому, щоб їх не загубити поклав їх під лобове скло де вони були б добре помітні. Залишились без уваги його клопотання про надання можливості скористатися юридичною та правовою допомогою та прохання роз`яснити права. Свідками того, що відбувалося були ОСОБА_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , які разом з зі своїми неповнолітніми синами супроводжували його, позивача, на іншому автомобілі. Позивач вважає, що поліцейський Сагайдачний О.О. не дотримався вимог ст.ст. 258, 276, 283 КУпАП та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцем вчинення, тобто не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, не дав можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі, позбавив права на юридичну та правову допомогу. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, не були вирішені клопотання, не досліджені докази, не заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Вважав, що відповідач порушив вимоги ст.ст. 289, 279 КУпАП.

Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 10.10.2019 року у справі № 628/2840/19 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Поліцейського роти № 3 батальйону УПП в Полтавській області ДПП старшого сержанта Сагайдачного Олександра Олександровича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 229 у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 675876 від 07.09.2019 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121, ч. 3 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП із застосуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с. 6, 22).

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 , Ford Transit Custom, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 07.09.2019 року о 19-00 год. на автошляху Київ-Харків-Довжанський 395 км, керуючи ТЗ рухався без номерних знаків відповідного зразка, які не закріплені в установленому для цього місці, та не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, та керував ТЗ який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив п.п. 30.2, 2.1 ґ, 31.3 б ПДР України та ст. 35 ЗУ «Про Державний рух».

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль Ford Transit Custom, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зареєстрований за ОСОБА_1 , як його власником 07.09.2019 р.

Згідно витягу із бази даних Національної автоматизованої Інформаційної системи ДДАІ МВС України стосовно автомобіля Ford Transit Custom, номерний знак НОМЕР_1 реєстрація вказаного автомобіля відбулася 07.09.2019 року, ОТК вказаного автомобіля відбувся 09.09.2019 року (а.с.23, 24).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що для прийняття рішення відповідачем не було встановлено усіх обставин, які мають значення для його прийняття, порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності є підставою для скасування спірної постанови.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до ч. 1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З матеріалів справи, зокрема, з пояснень викладених в адміністративному позові встановлено, що пройти техогляд та застрахувати автомобіль наприкінці суботнього дня в м. Києві у позивача не було можливості, тому він бу змушений їхати до м. Куп`янськ. Крім того, вказував, що позивач поклав номерні знаки під лобове скло, оскільки під час руху автомобіля вони відпадали.

Відповідно п.п. «в» п. 2.9 ПДР України водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що, зокрема, закріплений не в установленому для цього місці.

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Номерні знаки повинні відповідати ДСТУ 4278:2006 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні вимоги. Правила застосування», закріплюватися в установлених місцях і читатися з відстані не менше 20 м.

У відповідно сті до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» обов`язковому технічному контролю не підлягають легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації.

Згідно з п.п. «ґ» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Також абзацом другим ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Згідно п. 21.3 цієї статті при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів приходить до висновку, що судовим розглядом підтверджено факт порушення позивачем правил дорожнього руху, а саме керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, без номерних знаків відповідного зразку, які не закріплені у встановленому для цього місці, без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ

Відповідно до ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів, зазначає, що постанова серії ДП18 № 675876 від 07.09.2019 є законною та обґрунтованою, прийнятою на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для справи, а отже судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 10.10.2019 року у справі № 628/2840/19 підлягає скасуванню, а позовні вимоги залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Сагайдачного Олександра Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 10.10.2019 року по справі № 628/2840/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Калитка
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова Л.В. Мельнікова