Справа № 520/9302/19
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

14 листопада 2019 р. справа № 520/9302/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Старосєльцевої О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за процедурою письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення у відповідній частині, -

встановив:

Ухвалою від 16.09.2019р. позов прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) осіб.

Ухвалою від 16.09.2019 року залишено без задоволення заяву позивача про забезпечення адміністративного позову.

Позивач ОСОБА_1 (далі за текстом - громадянин, заявник) у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: визнання протиправним рішення виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 28.08.2019р. №648 «Про звільнення території міста Харкова від самовільно розміщених об`єктів» у частині демонтажу металевого гаражу біля будинку по АДРЕСА_1 та скасування оскаржуваного рішення у відповідній частині.

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що оскаржене рішення порушує право власності, гарантоване ст. 41 Конституції України, ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Наголошує, що є законним користувачем металевого гаражу біля будинку по АДРЕСА_1 як спадкоємець свого батька ОСОБА_2 після спадкування за його батьком - ОСОБА_3 . Стверджує, що металевий гараж є приналежністю до головної речі - квартири ОСОБА_1 ), що розміщений біля будинку АДРЕСА_1 .

Відповідач, Харківська міська рада (далі за текстом - владний суб`єкт, Міська рада) з поданим позовом не погодився.

Підставами заперечень проти позову є доводи про те, що об`єкт - металевий гараж біля будинку по АДРЕСА_1 самовільно розміщено на земельній ділянці комунальної власності без будь-яких дозвільних документів та без укладання договору оренди землі. Наголошував, що це суперечить п.5.7.1.14 Правила благоустрою території міста Харкова, затверджених рішенням Харківської міської ради від 16.11.2011 № 504/11 та п.5 ч.1 ст.16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Рішенням Виконавчого комітету Харківського міської ради від 31.12.1976 № 856 «Про дозвіл на встановлення металевих гаражів для транспорту інвалідів» (далі - рішення) ОСОБА_3 (інваліду Великої Вітчизняної Війни ІІ-Ї групи, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , має у користуванні автомобіль «Запорожець» з ручним керуванням) надано дозвіл на встановлення металевого гаражу (далі за текстом - Гараж) для транспорту інвалідів згідно з додатком.

Металевий гараж біля АДРЕСА_1 був встановлений відповідно до затвердженого Головним архітектором м. Харкова Нікуліним 15.03.1977р. креслення та схеми місця розташування.

ОСОБА_3 є дідом заявника по лінії батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Заявнику на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується копією: угоди про визначення часток у квартирі, що є спільною сумісною власністю від 07.09.2005р.; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8380364 від 19.09.2005р.; договором дарування від 25.10.2005р. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9475629 від 29.12.2005р.

Даних про реєстрацію речових прав на Гараж учасниками справи до суду не подано.

16.08.2019 року Департаментом територіального контролю Виконавчого комітету Харківської міської ради (далі за текстом - Департамент) відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів", Правил благоустрою території міста Харкова (затверджених рішенням Харківської міської ради від 16.11.2011 року № 504/11; далі за текстом - Правила №504/11) було складено припис №2398.

У тексті припису указано, що за результатами здійснених заходів самоврядного контролю виявлено самовільне встановлення об`єкта - металевий гараж на земельній ділянці комунальної власності за адресою: біля будинку по АДРЕСА_1 , без документа, що посвідчує право власності або користування такою земельною ділянкою, та/або без отримання документа, який відповідно до вимог чинного законодавства, рішень Харківської міської ради, її виконавчого комітету, дає право на встановлення такого об`єкта та/або без відповідного договору, необхідність укладення якого визначена актами чинного законодавства, рішеннями Харківської міської ради. її виконавчого комітету, що є порушенням вимог п. 5.7.1.14. Правил благоустрою території міста Харкова, п. 5 ч. 1 ст. 16 Закону України "Про благоустрій населених пунктів".

Вказаним приписом №2398, з посиланням на п. 5.10.9. Правил №540/11, та з метою усунення виявлених порушень у добровільному порядку, у триденний строк вимагається усунути вказані у приписі порушення шляхом демонтажу об`єкту - гаражу за відповідною адресою з обов`язковим відновленням благоустрою території.

Після отримання припису №2398 від 16.08.2019р. заявник подав до канцелярії Департаменту звернення з приводу встановлення металевого гаражу із проханням скасувати цей припис.

У відповідь Департаментом було направлено лист від 18.09.2019 року №14405/0/226-19 про відсутність підстав для перегляду припису №2398 від 16.08.2019р.

Доказів оскарження припису №2398 від 16.08.2019р. до суду учасниками справи не подано.

Як з`ясовано судом, фактичними підставами для видання припису послугували судження Департаменту про відсутність у заявника права власності на земельну ділянку під Гаражем, відсутність у заявника права користування земельною ділянкою під Гаражем, відсутність у заявника будь-яких виданих на його ім"я дозвільних документів про встановлення Гаража, а юридичними підставами обрані положення п.5 ч.1 ст.16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Вказаний припис у добровільному порядку позивачем виконаний не був, тому виконавчим комітетом Харківської міської ради 28.08.2019р. було прийнято оскаржуване рішення № 648 «Про звільнення території міста Харкова від самовільно встановлених об`єктів», згідно з яким передбачено звільнити територію міста Харкова від самовільно встановлених об`єктів шляхом демонтажу, зокрема від металевого гаражу, розташованого біля будинку по АДРЕСА_1 .

Вказане рішення не виконано у встановленому порядку.

Не погодившись із рішенням міської ради в особі виконавчого комітету, заявник ініціював даний спір.

Згідно з ст.43 КАС України адміністративна процесуальна суб`єктність визнається, зокрема, за органами місцевого самоврядування, до яких у силу ст.ст.1, 5, 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" належить саме Харківська міська рада.

Виконавчий комітет Харківської міської ради, хоча за визначенням ст.ст.1, 5, 11 цього ж закону і входить до системи місцевого самоврядування, проте адміністративною процесуальною суб`єктністю законом не наділений, позаяк є лише виконавчим органом органу місцевого самоврядування, а не самим органом місцевого самоврядування.

Доказів реєстрації виконавчого комітету Харківської міської ради у якості юридичної особи публічного права матеріали справи не містять.

Тому відповідачем у даному спорі має бути саме міська рада.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що до відносин, які склались на підставі встановлених судом обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зміст та обсяг повноважень виконавчих органів місцевого самоврядування стосовно контролю за використанням території громади, а також порядок, способи та приводи реалізації таких повноважень унормовані, зокрема, приписами Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Так, згідно з ст.1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

За переліком ч.1 ст.13 названого закону до об`єктів благоустрою населених пунктів належать: 1) території загального користування: а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; б) пам`ятки культурної та історичної спадщини; в) майдани, площі, бульвари, проспекти; г) вулиці , дороги, провулки , узвози , проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; ґ) пляжі; д) кладовища; е) інші території загального користування; 2) прибудинкові території; 3) території будівель та споруд інженерного захисту територій; 4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

Частиною 2 ст.21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою. До малих архітектурних форм належать: альтанки, павільйони, навіси; паркові арки (аркади) і колони (колонади); вуличні вази, вазони і амфори; декоративна та ігрова скульптура; вуличні меблі (лавки, лави, столи); сходи, балюстради; паркові містки; огорожі, ворота, ґрати; інформаційні стенди, дошки, вивіски; інші елементи благоустрою, визначені законодавством. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.

Правилу розташування об`єкту малої архітектурної форми виключно за рішенням власника об`єкта благоустрою кореспондує імперативне застереження п.5 ч.1 ст.16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», де указано, що на об`єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.

У ході розгляду справи судом з`ясовано, що рішенням Харківської міської ради від 16.11.2011р. №504/11 було затверджено Правила благоустрою території міста Харкова (далі за текстом - Правила №504/11), параграфом 5.10 яких встановлено Порядок звільнення території міста Харкова від самовільно (незаконно) встановлених малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного та іншого призначення, елементів телекомунікаційної мережі, технічних засобів регулювання (організації) дорожнього руху (далі за текстом - Порядок звільнення території).

Відповідно до пунктів 5.10.3., 5.10.4. Правил №504/11 самовільно (незаконно) встановлені об`єкти - це об`єкти, розміщені на земельній ділянці комунальної власності без документів, що посвідчують право власності або право користування такою земельною ділянкою, та/або без отримання документа, який відповідно до вимог чинного законодавства, рішень Харківської міської ради, її виконавчого комітету, дає право на встановлення на території міста Харкова такого об`єкта та/або без відповідного договору, необхідність укладення якого визначена актами чинного законодавства, рішеннями Харківської міської ради, її виконавчого комітету.

Виявлення випадків самовільного встановлення об`єктів здійснюється Департаментом територіального контролю Харківської міської ради, адміністраціями районів Харківської міської ради, у тому числі на підставі інформації, отриманої від виконавчих органів Харківської міської ради, посадових осіб, фізичних та юридичних осіб, із наданням фотознімка об`єкта та схеми його розміщення.

На підставі пункту 5.10.5. Правил №504/11 при виявленні випадків самовільного встановлення об`єктів, зазначених у п. 5.10.2 цих Правил, з метою отримання інформації щодо наявності права на землю, права власності на об`єкт та документів, які відповідно до вимог чинного законодавства, рішень Харківської міської ради, її виконавчого комітету, дають право на встановлення об`єкта (майна), органами визначеними у п. 5.10.4 цих Правил направляються запити до відповідних уповноважених органів.

Згідно із пунктом 5.10.6 Правил №504/11 матеріали, зазначені в п. 5.10.5 цих Правил, щодо самовільно розміщених об`єктів малих архітектурних форм некомерційного призначення - штучних архітектурно-об`ємних елементів (зокрема, але не виключно: лав, урн, зупинок громадського транспорту, парканів, огорож, альтанок, декоративних скульптур та композицій, пам`ятників, гаражів тощо), збираються адміністраціями районів Харківської міської ради Відповідно до пункту 5.10.7. Правил після отримання інформації, зазначеної в п. 5.10.5 цих Правил, матеріали, зібрані адміністраціями районів Харківської міської ради, передаються до Департаменту територіального контролю Харківської міської ради.

Згідно пункту 5.10.8 Правил №504/11 Департаментом територіального контролю Харківської міської ради на підставі матеріалів, визначених п. 5.10.5, та за результатами заходів самоврядного контролю складається акт обстеження земельної ділянки, на якій розміщено об`єкт.

Відповідно до пунктів 5.10.9., 5.10.10., 5.10.11., 5.10.12 Правил №504/11, у разі підтвердження факту самовільного розміщення об`єкта його власнику або особі, яка встановила такий об`єкт, Департаментом територіального контролю Харківської міської ради виноситься припис із вимогою про усунення порушень шляхом демонтажу об`єкта у 3-денний строк.

Припис складається у 2 примірниках, один залишається в Департаменті територіального контролю Харківської міської ради, інший видається власнику або особі, яка встановила такий об`єкт. У разі відмови від отримання припису, особа, яка складає припис, робить про це відповідний запис.

На підставі пункту 5.10.13 Правил №504/11 звільнення території міста Харкова від самовільно встановлених об`єктів у примусовому порядку здійснюється на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради.

Згідно з пунктами 5.10.14., 5.10.16 Правил №504/11 рішення виконавчого комітету є обов`язковим до виконання визначеними у ньому особами. У Рішенні виконавчого комітету про звільнення території від об`єктів, зазначених у п. 5.10.2 цих Правил, визначаються суб`єкти, яким доручено виконання такого рішення, а в разі потреби - інші вказівки та відомості.

Відповідно до пунктів 5.10.19., 5.10.21 Правил №504 звільнення території міста Харкова від об`єктів (майна) здійснюється шляхом демонтажу таких об`єктів, транспортування та передачі на зберігання відповідальній особі суб`єкта господарювання (зазначеного у Рішенні виконавчого комітету), що засвідчується її підписом.

З матеріалів справи вбачається, що Адміністрацією Холодногірського району Харківської міської ради виявлено факт розміщення Гаражу поблизу дитячого майданчика.

Зібрані за даним фактом матеріали листом від 30.07.2019 № 579/0/187-19 спрямовані до Департаменту.

Листом Департаменту від 25.06.2019р. № 2897/0/605-19 підтверджуються обставини ненадання заявнику дозволів на розміщення Гаражу, а також ненадання заявнику у користування земельної ділянки під Гаражем.

Листом Відділу у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 15.07.2019р. № 1736/116-19 підтверджуються обставини відсутності обліку правовстановлюючих документів на Гараж та документів на право користування земельною ділянкою під Гаражем.

Листом КП «Жилкомсервіс» від 01.07.2019р. № 9296/2/07-05 підтверджені обставини аварійного стану Гаража та розташування Гаража поблизу дитячого майданчика.

Листом КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради від 19.07.2019р. №8671/04-08/19 підтверджені обставини непроведення реєстрації права власності на Гараж.

Спеціалістом відділу контролю за розміщенням малих архітектурних форм та тимчасових споруд Департаменту 16.08.2019 складено акт обстеження земельної ділянки, на якій розміщено об`єкт благоустрою, відповідно до якого об`єкт - металевий гараж, являє собою одноповерхову, металеву полегшену конструкцію збірного типу, підключений до електромережі, має прямокутну форму, розміром орієнтовно 4x7 м., сірого кольору, розташований біля будинку по АДРЕСА_1 .

У зв`язку з чим, на зазначений об`єкт складено припис про усунення порушень шляхом демонтажу об`єкту № 2398 від 16.08.2019 та здійснено його фотофіксацію з публікацією на офіційному сайті Харківської міської ради.

Вирішуючи спір, суд відмічає, що відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами.

Згідно з п.1 ч.3 ст.40 означеного закону самоврядний контроль за станом благоустрою населених пунктів здійснюється шляхом проведення перевірок території.

Продовжуючи розгляд справи, суд зважає, що відповідно до ст.28 Закону України «Про основи містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення (ч.2 ст.28); Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів" (ч.3 ст.28); Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування (ч.4 ст.28).

Згаданий порядок затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку; будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011р. №244 "Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності" (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.11.2011р. за №1330/20068; далі за текстом - Порядок №244).

За визначенням п.1.3 Порядку №244 тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

За правилом п.2.1 Порядку №244 підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС.

Відповідно до п.2.2 Порядку №244 замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС.

Матеріали справи не містять доказів одержання заявником дозволу на облаштування Гаража за процедурою згідно з Порядком №244.

Посилання заявника на рішення Виконавчого комітету Харківського міської ради депутатів трудящихся від 31.12.1976 № 856 «Про дозвіл на встановлення металевих гаражів для транспорту інвалідів» та затверджені Головним архітектором м. Харкова Нікуліним 15.03.1977р. креслення та схеми місця розташування суд відхиляє, оскільки це рішення стосувалось не заявника, а особи з інвалідністю.

Прийняття цього рішення об`єктивно було зумовлено потребами забезпечення життєдіяльності людини з інвалідністю.

Доказів належності до осіб згаданої категорії заявник до матеріалів справи не подав.

Доказів реєстрації речових прав на Гараж заявник до матеріалів справи також не подав, що зумовлює висновок про відсутність порушеного права на збереження об"єкта у контексті норм Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Критерії законності рішення (діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у ч.2 ст.2 КАС України і обов`язок доведення відповідності рішення (діяння) цим критеріям покладений саме на владного суб"єкта приписами ч.2 ст.77 КАС України.

Частиною 1 ст.3 Конституції України проголошено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Як визначено ст.186 Цивільного кодексу України, річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

У розумінні ч.1 ст.382 Цивільного кодексу України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Оскільки призначення квартири абсолютно не співпадає з призначенням гаража, то довід заявника про кваліфікацію цих речей як головної та приналежності слід визнати юридично неспроможним.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-78, 90, 211 КАС України, суд зазначає, що місце розташування Гаража та технічний стан Гаража поза розумним сумнівом не виключають загрози для життя та здоров"я третіх сторонніх осіб, особливо дітей.

При цьому, відсутність у заявника речових прав на сам Гараж та земельну ділянку під Гаражем виключає навіть припущення про здатність оскарженого рішення призвести до порушення прав та охоронюваних законом інтересів заявника, котрі у спірних правовідносинах відносно Гаража взагалі не існують.

Відсутність порушеного права (ущемленого інтересу) зумовлює прийняття рішення про відмову у позові, позаяк оскаржені рішення владних суб`єктів не мають жодного стосунку до належних заявнику на праві власності об`єктів нерухомого майна, а жодних речових прав на земельну ділянку під Майданчиком (рівно як і речових прав на сам Майданчик) заявник не має.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Старосєльцева