Справа № 521/11588/19
Суддя: Абухін Р. Д.
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2а/522/972/19
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2019 року

Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Стогнієнко Т.Г.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції в Одеській області про визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом, по якому просить суд:

-Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 04.06.2019 року № 000597, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 82 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.;

-Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 04.06.2019 року № 000598, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 82-8 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.;

-Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 04.06.2019 року № 000532, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 82 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.

В судовому представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав. Також надав суду письмовий відзив на позовну заяву.

Службовими особами Державної екологічної інспекції в Одеській області з 13 травня 2019 року по 24 травня 2019 року проводилася перевірка господарської діяльності Комунального підприємства «Одескомунтранс» на предмет додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, за результатами якої був складений Акт № 28/14 від 03.06.19 року.

Додатково службовими особами Державної екологічної інспекції в Одеській області у відношенні виконуючого обов`язки директора КП «Одескомунтранс», ОСОБА_1 були складені протоколи, якими зафіксовані, порушення природоохоронного законодавства.

Державною екологічною інспекцією в Одеській області 04.06.2019 року було винесено 5 (п`ять) постанов про накладання на позивача адміністративних стягнень у вигляді штрафів: № 000598 за ст. 82-8 КУпАП; № 000597 за ст. 82 КУпАП; № 000532 за ст. 82 КУпАП; № 000549 за ст. 82-1 КУпАП; №000548 за ст. 82-1 КУпАП.

З постанови № 000597 вбачається, що ОСОБА_1 , як керівник Комунального підприємства «Одескомунтранс» у відповідності до ст. 82 КУпАП допускає зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях, а саме на полігоні ТПВ-2 у районі кар`єру цементного заводу.

Згідно ст. 82 КУпАП, Порушення вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронения тягне за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про відходи», зберігання відходів - тимчасове розміщення відходів у спеціально відведених місцях чи об`єктах (до їх утилізації чи видалення); видалення відходів - здійснення операцій з відходами, що не призводять до їх утилізації.

Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 10.03.2005 року № 131 звалище твердих побутових відходів № 2 було закрите з 01.01.2006 року, уповноваженому органу було доручено розробити заходи щодо закриття та рекультивації, передбачити кошти на реалізацію таких заходів.

З 01.01.2006 року на виконання зазначеного рішення зберігання, захоронения побутових та/або небезпечних відходів на полігоні ТПВ-2 Комунальним підприємством «Одескомунтранс» не здійснювалося, окрім тих, які були законно розміщені на полігоні до наведеної дати.

У той же час, наведене рішення Виконавчого комітету не містить приписів щодо перезахоронения вже наявних на полігоні ТПВ-2 відходів. Відтак, відходи що законно були накопичені до 01.01.2006 року на полігоні ТПВ-2 зберігаються там на законних підставах, та відповідно місце зберігання таких відходів санкціоноване у встановленому законом порядку.

Твердження посадових осіб ДЕІ в Одеській області щодо накопичення відходів на полігоні ТПВ-2 після 01.01.2006 року є припущенням, оскільки не підтверджене належними і допустимими доказами відповідно до наступного.

Оскільки діяльність з захоронения побутових відходів відповідно до Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» є такою, що підлягає обов`язковому ліцензуванню, КП «Одескомунтранс» у 26 лютого 2019 року уклало (переуклало) договір надання послуг з прийому і захоронения відходів № 260219 із ТОВ «Союз», не здійснюючи самочинно захоронения відходів через відсутність відповідної ліцензії.

На аруші 3 Акту, зазначено, що перевіряючим особам надано наведений договір, акти виконаних робіт.

На аркуші 6 Акту зазначається, що при візуальному огляді звалища ТПВ-2 виявлено насипи ґрунту, будівельного сміття, великогабаритних відходів, з чого робиться висновок про захоронения побутових відходів підприємством. Такий висновок не відповідає дійсності, з огляду на упереджену оцінку залишкових слідів нещодавнього проведення на полігоні невідкладних заходів з ліквідації джерел займання. '

Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 10.03.2005 року № 131 звалище твердих побутових відходів № 2 було закрите з 01.01.2006 року. Однак, до сьогодні уповноваженими органами місцевого самоврядування належним чином не була санкціонована процедура рекультивації порушених земель, не зважаючи на чисельні запити підприємства, внаслідок чого відходи, накопичені на території звалища за період його роботи, є вкрай пожежонебезпечними та час від часу самозаймаються (у тому числі по причині природного утворення біологічного газу, підпалів сторонніх осіб з низьким рівнем соціальної відповідальності та інших чинників).

Під час здійснення заходів з пожежогасіння, задля уникнення розповсюдження полум`я, деякі з пластів накопичених раніше відходів були порушені, а викапаний ґрунт, накопичені раніше будівельні, ремонтні та побутові відходи були використані для ізоляції та знешкодження джерел займання. Утім, не зважаючи на роз`яснення працівників підприємства щодо вищенаведеного, сліди пожежогасіння були помилково розцінені службовими особами ДЕІ у Одеській області як сліди захоронения.

Відтак, діяльність працівників підприємства та службових осіб ДСНС не можна розглядати як таку, що підпадає під визначення «видалення відходів» та відповідно не є порушенням вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронения.

З постанови № 000598 вбачається, що ОСОБА_1 , як керівник Комунального підприємства «Одескомунтранс» у відповідності до ст. 82-8 КУпАП допустив захоронення неперероблених (необроблених) побутових відходів.

За відомостями Єдиного державного реєстру та виходячи зі статутних напрямків діяльності КП «Одескомунтранс» основним видом діяльності підприємства є збирання та вивезення твердих побутових відходів на договірних засадах з підприємствами, організаціями та населенням Малиновського району м. Одеси.

Діяльність з захоронення побутових відходів відповідно до Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» є такою, що підлягає обов`язковому ліцензуванню, КП «Одескомунтранс» у 26 лютого 2019 року уклало (переуклало) договір надання послуг з прийому і захоронення відходів № 260219 із ТОВ Союз», не здійснюючи самочинно захоронення відходів через відсутність відповідної ліцензії.

На аркуші 3 Акту, зазначено, що перевіряючим особам надано зазначений договір, акти виконаних робіт.

На аркуші 6 Акту зазначається, що при візуальному огляді звалища ТПВ-2 виявлено насипи ґрунту, будівельного сміття, великогабаритних відходів, з чого робиться висновок про захоронення побутових відходів підприємством. Такий висновок не відповідає дійсності, з огляду на упереджену оцінку залишкових слідів нещодавнього проведення на полігоні невідкладних заходів з ліквідації джерел займання.

Як вказує позивач, під час здійснення заходів з пожежогасіння, задля уникнення розповсюдження полум`я, деякі з пластів накопичених раніше відходів були порушені, а викапаний ґрунт, накопичені раніше будівельні, ремонтні та побутові відходи були використані для ізоляції та знешкодження джерел займання. Утім, не зважаючи на роз`яснення працівників підприємства щодо вищенаведеного, сліди пожежогасіння були помилково розцінені службовими особами державної екологічної інспекції у Одеській області як сліди захоронення.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З постанови № 000532 вбачається, що ОСОБА_1 , як керівник Комунального підприємства «Одескомунтранс» у відповідності до ст. 82 КУпАП не забезпечив роздільне збирання відходів Комунальним підприємством «Одескомунтранс» як виконавцем послуг з поводження з побутовими відходами.

Посадові особи ДЕІ в Одеській області посилаються на ст. 82 КУпАП, ст. 42 та п. «т» ч. 1 ст. 17 Закону України «Про відходи».

Згідно ст. 82 КУпАП, Порушення вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення тягне за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. «т» ч. 1 ст. 17 Закону України «Про відходи», суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством, щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища відходами.

Згідно ст. 42 Закону України «Про відходи», особи, винні в порушенні законодавства про відходи, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільну чи кримінальну відповідальність за:

а) порушення встановленого порядку поводження з відходами, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров`я людини та економічних збитків;

б) самовільне розміщення чи видалення відходів;

в) порушення порядку ввезення в Україну, вивезення і транзиту через її територію відходів як вторинної сировини;

г) невиконання розпоряджень і приписів органів, що здійснюють державний контроль та нагляд за операціями поводження з відходами та за місцями їх видалення;

д) приховування, перекручення або відмову від надання повної та достовірної інформації за запитами посадових осіб і громадян та їх об`єднань стосовно безпеки творення відходів та поводження з ними, в тому числі про їх аварійні скиди та відповідні наслідки;

ж) порушення правил ведення первинного обліку та здійснення контролю за ітераціями поводження з відходами;

з) порушення строків подання і порядку звітності щодо утворення, використання, знешкодження та видалення відходів;

и) невиконання вимог щодо поводження з відходами (під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення та :схоронення), що призвело до негативних екологічних, санітарно-епідемічних наслідків або завдало матеріальної чи моральної шкоди;

і) здійснення операцій у сфері поводження з відходами без відповідного дозволу на проведения таких операцій, а також за порушення встановленого порядку подання декларації про відходи або за неподання такої декларації;

ї) порушення встановлених правил і режиму експлуатації установок і виробництв з оброблення та утилізації відходів, а також полігонів для зберігання чи захоронення промислових, побутових та інших відходів.

й) виробництво продукції з відходів чи з їх використанням без відповідної нормативно-технічної та технологічної документації, погодженої в установленому порядку;

к) недотримання умов ввезення відходів як вторинної сировини на територію України;

л) несвоєчасне внесення платежів за розміщення відходів;

м) порушення вимог безпечного перевезення небезпечних відходів;

н) порушення встановлених квот на ввезення в Україну відходів як вторинної сировини та строків їх перевезення.

Вбачається, що жодна з перелічених норм не встановлює ані обов`язку, ані відповідальності щодо нездійснення роздільного збирання відходів виконавцем послуг з поводження з побутовими відходами.

Чинним законодавством не встановлено обов`язкової вимоги роздільного збирання побутових відходів особою-виконавцем послуг з поводження з побутовими відходами. Внаслідок цього вже не дивує позиція суб`єкту владних повноважень, за якою він не посилається на порушення конкретних вимог щодо поводження з відходами, які були порушені позивачем. Однак, за відсутності визначених законодавчих вимог про роздільне збирання притягнення до відповідальності за їх невиконання вбачається незаконним через відсутність у діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення.

За таких умов, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 як рішення суб`єкту владних повноважень, є протиправною та підлягає скасуванню.

Статтею 35-1 ЗУ "Про відходи" визначено, що власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів укладають договори з виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, здійснюють оплату послуг з поводження з побутовими відходами та забезпечують роздільне збирання побутових відходів.

Роздільне збирання побутових відходів здійснюється їх власниками згідно з методикою роздільного збирання побутових відходів, яка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Таким чином, законодавець покладає обов`язок забезпечити та здійснювати роздільне збирання побутових відходів їх власниками, а не виконавцями послуг поводження з побутовими відходами.

Загальні для оскаржуваних постанов порушення порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності

Згідно з чинним законодавством, постанова про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової зсоби), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якоїрозглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Так, «опис обставин», установлених при розгляді справи, в свою чергу, передбачає викладення всіх обставин вчинення правопорушення, отриманих в процесі розгляду справи на основі сукупності даних протоколу щодо правопорушення, пояснень особи, яку притягують до відповідальності, свідків, представників державного орану та інших осіб, пояснення яких заслуховувались органом (посадовою особою), що розглядає справу.

Як вбачається з санкції ст. 82, 82-8 КУпАП, на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, відповідальність настає у вигляді накладення штрафу - від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, як вбачається з постанов №000532, №000597, №000598, відповідачем на позивача було накладено штрафи в розмірі 1700 грн. кожен, що відповідає 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Проте, жодного обґрунтування щодо визначення саме такого, найсуворішого розміру штрафу відповідачем по справі не надано.

Крім того, згідно із ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Проте, як вбачається зі змісту оскаржуваних постанов інспекторів Державної екологічної інспекції в Одеській області, в них відсутні будь-які відомості або обґрунтування щодо врахування чи неврахування зазначених в ст. 33 КУпАП обставин.

У відповідності до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Як свідчать приписи ст.61 Конституції України, юридична відповідальність особи має виключно індивідуальний характер.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.1 ст.34 України «Про охорону навколишнього природного середовища» державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Компетенцію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища визначено у ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

За змістом частини першої цієї статті сюди, з-поміж іншого належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами-нерезидентами вимог законодавства зокрема про екологічну та радіаційну безпеку; про охорону та раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про охорону атмосферного повітря; про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов.

На підставі «Переліку центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів, місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування в частинні здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, які плануються перевірити у 2019 році» (затв. наказом Державної екологічної інспекції України від 20.12.2017р. №734), та відповідно до ст.20-2 Закону України «Що охорону навколишнього природного середовища», «Положення про Державну екологічну інспекцію в Одеській області» (затверджена наказом Державної екологічної інспекції України від 28.09.2017р. №652), співробітниками Державної екологічної інспекції в Одеській області в період з 13.05.2019р. по 24.05.2019р. було проведено планову перевірку господарської діяльності комунального підприємства «Одескомунтранс» на предмет додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього середовища.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Як слідує зі змісту положень ст.13 Закону України «Про відходи» №187/98-ВР. суб`єктами в сфері поводження з відходами є громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, а також підприємства, установи та організації усіх форм власності, діяльність яких пов`язана із поводженням з відходами.

Обов`язки ж громадян України, іноземців та осіб без громадянства у сфері поводження з відходами врегульовані ст. 15 цього Закону №187/98~ВР. А приписами ст.17 даного Закону врегульовано обов`язки суб`єктів господарської діяльності в сфері поводження з відходами.

Стаття 20 Закону України «Про відходи», в свою чергу, визначає повноваження місцевих державних адміністрацій у сфері поводження з відходами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правші, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Інспекція вказує, що протокол про вказане правопорушення було складеного в процесі здійснення посадовими особами планового заходу державного нагляду (контролю).

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до ч. 6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акту; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Відповідно до ч. 2 ст. 35-1 Закону України «Про відходи», власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів укладають договори з виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, здійснюють оплату послуг з поводження з побутовими відходами та забезпечують роздільне збирання побутових відходів.

Згідно ч. 3 ст. 35-1 Закону України «Про відходи» виконавець послуг з вивезення побутових відходів укладає договори про надання послуг з поводження з побутовими відходами із споживачами. Виконавець послуг з вивезення побутових відходів зобов`язаний укласти договори про надання послуг з перероблення та захоронення побутових відходів із суб`єктами господарювання, що надають такі послуги відповідно до правил благоустрою території населеного пункту, розроблених з урахуванням схеми санітарного очищення населеного пункту. Договори про надання послуг з поводження з побутовими відходами мають містити інформацію про укладені договори між виконавцем послуг з вивезення побутових відходів та суб`єктами господарювання, що надають послуги з перероблення та/або захоронення побутових відходів.

Положеннями ч. 1 ст.32 ЗУ «Про відходи» передбачено, що з метою обмеження та запобігання негативному впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини забороняється провадити будь-яку господарську діяльність, пов`язану з утворенням відходів, без одержання від місцевих органів виконавчої влади дозволу на здійснення операцій у сфері поводження відходами відповідно до вимог цього Закону.

Відповідно до ч.5 ст.33 Закону України «Про відходи» визначені для зберігання та видалення відходів місця чи об`єкти повинні використовуватися лише для відходів, заявлених на одержання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами.

Згідно із ч.2 ст.55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» здійснення операцій у сфері поводження з відходами дозволяється лише за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами на визначених місцевими радами територіях із додержанням санітарних та екологічних норм у спосіб, що забезпечує можливість подальшого використання відходів як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людей.

Оскільки встановлено відсутність складу правопорушення ОСОБА_1 , суд вважає, що посадова особа при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та при винесенні постанови порушила вказані норми КУпАП, так як не з`ясувала усіх обставин справи, а тому спірні постанови підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст.5, 9, 20, 46, 241, 243, 245, 288, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції в Одеській області про визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 04.06.2019 року № 000597, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 82 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн..

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 04.06.2019 року № 000598, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 82-8 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн..

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 04.06.2019 року № 000532, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 82 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн..

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 15.11.2019 року.

Суддя: Р.Д. Абухін

11.11.19