Справа № 1140/3385/18
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 1140/3385/18

головуючий суддя І інстанції Петренко О.С.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрійський завод підйомно-транспортного устаткування" на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року в адміністративній справі № 1140/3385/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрійський завод підйомно-транспортного устаткування" до Головного управління ДФС у Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державна фіскальна служба України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Олександрійський завод підйомно-транспортного устаткування" звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державна фіскальна служба України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № від 23.08.2018 року.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрійський завод підйомно-транспортного устаткування" було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Олександрійський завод підйомно-транспортного устаткування", звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову, яким адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що якщо заявлена сума до бюджетного відшкодування не містить порушень норм ст.ст. 197-199 Податкового кодексу України, то остання має право на поновлення в наступному податковому періоді. Зауважено, що заявлена сума бюджетного відшкодування в розмірі 99000.00 грн. в декларації з ПДВ за червень 2018 року № повністю сплачена та перевірена на ризики, а тому не пов`язана з вказаними порушеннями.

Від відповідача відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, відповідно до ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судом першої інстанції, посадовими особами ГУ ДФС у Кіровоградській області проведено камеральну перевірку ТОВ "Олександрійський завод підйомно транспортного устаткування" з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за червень 2018 року, результати якої оформлено актом перевірки від 09.08.2018 року № 358/11-28-12-03/39278832 (а.с. 12-16).

В акті перевірки податковим органом, зафіксовано наступні порушення:

- п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на поточний рахунок платника податку за червень 2018 року, в результаті чого, на підставі п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України упереджено заявлену суму бюджетного відшкодування на рахунок платника в банку по податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2018 року на загальну суму 99 000,00 грн. та зменшено суму від`ємного значення сум ПДВ за червень 2018 року в розмірі 26000,00 грн.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, податковим органом прийнято податкове повідомлення рішення форми «В1» від 23 серпня 2018 року № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 99000,00 грн. та нараховано суму штрафних санкцій в розмірі 24750,00 грн.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення було прийнято відповідачем обґрунтовано та з дотриманням приписів чинного законодавства, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, бюджетне відшкодування - це відшкодування від`ємного значення ПДВ на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування ПДВ за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Згідно п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно п. 200.7-200.8 ст. 200 Податкового кодексу України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

До податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.

Відповідно до п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України, якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що процедура відшкодування з бюджету сум податку на додану вартість передбачає проведення податковим органом перевірки показників щодо суми заявленого бюджетного відшкодування у поданій платником податку податковій декларації разом з додатками до такої податкової звітності.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення були висновки відповідача щодо протиправного декларування суми від`ємного значення за червень 2018 року, яка відображена в рядку 16.3 «Збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу» в розмірі 125000.00 грн. та відповідно на підставі п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України суб`єктом господарювання завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ за червень 2018 року в розмірі 99000.00 грн. та завищено суму від`ємного значення сум ПДВ за червень 2018 року в розмірі 26000.00 грн.

Суд апеляційної інстанції, встановивши зміст спірних правовідносин, вважає вказані висновки податкового органу обґрунтованими, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Олександрійський завод підйомно транспортного устаткування" було подано до контролюючого органу податкову декларацію з ПДВ за квітень 2018 року № з заявленою сумою до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку в розмірі 125000,00 грн.

За результатом проведеної камеральної перевірки в червні 2018 року було складено акт № 277/11-8-12-03/39278832 від 15.06.2018 року, яким, порушень щодо підтвердження від`ємного значення не виявлено, але виявлено порушення щодо хронології формування від`ємного значення за лютий-квітень 2018 року (додаток 3 до податкової звітності з ПДВ), в зв`язку з чим відмовлено в бюджетному відшкодуванні та прийнято податкове повідомлення рішення № від 02.07.2018 року за формою «В3».

Вказане податкове повідомлення рішення позивачем було отримано 04.07.2018 року та оскаржено не було, що за приписами ст. 56 Податкового кодексу України, свідчить про його узгодження в липні 2018 року.

Отже, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що згідно з приписами чинного законодавства, звітним податковим періодом, в якому у позивача виникло право на збільшення суми від`ємного значення в розмірі 125000,00 грн. є липень 2018 року.

В свою чергу, як свідчать встановлені обставини справи, в податковій декларації з ПДВ за червень 2018 року № , яка була подана до податкового органу 17.07.2018 року, позивачем в рядку 16.3 було відображено раніше визначену в акті перевірки суму 125000,00 грн.

Таким чином, з зазначених обставин справи вбачається, що позивачем передчасно було відображено в податковій декларації за червень 2018 року суму від`ємного значення в розмірі 125000,00 грн., що свідчить про обґрунтованість прийняття податковим органом податкового повідомлення рішення № від 23.08.2018 року.

Щодо форми податкового повідомлення-рішення, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що з останнього можливо встановити його зміст, зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції та розмір останніх, а відповідно недотримання його окремих елементів не є підставою для скасування останнього.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрійський завод підйомно-транспортного устаткування" залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року в адміністративній справі № 1140/3385/18 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко