Справа № 950/2793/19
Суддя: Стеценко В. А.
Дата ухвалення: 2019-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 950/2793/19
Номер провадження 2-а/950/36/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2019 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Стеценка В. А.,

з участю: секретаря судового засідання Радковської О.В.,

представника позивача - Казміна А.Ю.,

відповідачки - ОСОБА_1 ,

розглянувши справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Сумській області до громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України та затримання з метою забезпечення примусового видворення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про примусове видворення за межі України та затримання з метою забезпечення примусового видворення, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.01.2017 року працівниками Лебединського МВ Управління ДМС України в Сумській області було виявлено громадянку Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з 2007 року незаконно перебуває на території України. Цього ж дня відносно неї був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 203 КУпАП (порушення іноземцями правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні) та за результатами розгляду вказаного протоколу на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн., який вона не сплатила. 27.01.2017 року Управлінням ДМС України в Сумській області було прийнято рішення про примусове повернення з України громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким вона ознайомилася та шляхом проставлення підпису зобов`язалася виїхати за межі України до 26.02.2017 року, але так і не виконала вказаного зобов`язання.

При цьому ОСОБА_1 не зверталася із заявою про отримання статусу біженця чи додаткового захисту іноземців та осіб без громадянства, а також з питання продовження строку свого законного перебування в Україні до територіальних органів ДМС України. Підстав для подальшого перебування в Україні ОСОБА_1 не має та знаходиться на території України з порушенням вимог чинного міграційного законодавства.

Оскільки відповідачка добровільно не виконала рішення про примусове повернення та продовжує ухилятись від його виконання позивач просить суд примусово видворити громадянку Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України та з метою забезпечення примусового видворення за межі України затримати її строком на 6 місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачка в судовому засіданні підтвердила факт свого незаконного перебування на території України і пояснила, що не змогла сплатити штраф та виїхати за межі України у зв`язку з відсутністю коштів.

Проти заявлених позовних вимог вона заперечила з тих мотивів, що з літа 2019 року влаштувалась на роботу до приватної особи без оформлення трудової угоди, має можливість заробляти кошти для сплати штрафу та збирається оформити документи, необхідні для отримання громадянства України.

З рішення (а.с. 4-5) вбачається, що 27.01.2017 року Управлінням ДМС України в Сумській області вирішено примусово повернути з України громадянку РФ ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким вона ознайомилася та зобов`язалася виїхати за межі України до 26.02.2017 року.

З витягу (а.с.6) вбачається, що за інформацією отриманою з інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система «Аркан») ОСОБА_1 державний кордон України не перетинала.

З протоколу (а.с. 9) вбачається, що у зв`язку з незаконним перебуванням ОСОБА_1 на території України 26.01.2017 Лебединським МВ Управління ДМС України в Сумській області відносно неї був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ПРМСМ № 050399 за ч. 1 ст. 203 КУпАП.

З паспорта (а.с. 10) вбачається, що відповідачкою є громадянка Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З постанови (а.с. 11) вбачається, що за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачку та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце адміністративні правовідносини, позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, так як в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 має паспорт громадянина РФ, з 2007 року проживає на території України, проте не зверталася із заявою про отримання статусу біженця чи додаткового захисту іноземців та осіб без громадянства, а також з питання продовження строку свого законного перебування в Україні до територіальних органів ДМС України.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що ОСОБА_1 не має законних підстав для подальшого перебування в Україні.

Відповідно до статей 9, 29 Загальної декларації прав людини (1948 року) та статті 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (1966 року) ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

У статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, коли здійснюється законний арешт або затримання з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Правовий статус іноземця та особи без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов`язки, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Статтею 30 вказаного Закону визначено випадки, коли іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України. Зокрема, передбачено, що Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 вказаного Закону, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Враховуючи вищенаведені правові положення примусовому видворенню передують дві обставини, а саме: прийняття рішення про примусове повернення та ухилення від виїзду після прийняття такого рішення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що стосовно ОСОБА_1 було прийнято рішення про примусове повернення з України з яким вона була ознайомлена, але ухилилася від виїзду у встановлений строк, тому наявні законні підстави для її примусового видворення за межі України.

Обставин, які унеможливлюють примусове видворення ОСОБА_1 за межі України судом не встановлено.

Відповідно до ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно підпункту "f" пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: «законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції».

Відповідно до ч. 1 ст. 288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Згідно ч.1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відповідно до ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Питання про затримання підлягає вирішенню після прийняття рішення суду про видворення, оскільки таке за своїм змістом є заходом забезпечення належного виконання рішення про видворення.

З урахуванням наведеного, з огляду на ухилення відповідачки від виконання рішення про примусове повернення до країни походження, що свідчить про наявність обґрунтованих підстав вважати, що вона також може ухилитися від виконання рішення суду в частині її примусового видворення, у сукупності з тим, що інші, менш суворі заходи (порука та застава) не можуть бути застосовані в даному випадку, суд не може взяти до уваги доводи відповідачки, як такі, що по суті не спростовують обставин, покладених в обгрунтування позовних вимог і доходить до висновку, що обраний позивачем захід є співмірним, поданий позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.371 КАС України суд вважає, що дане судове рішенні слід звернути до негайного виконання.

Керуючись ст. 241, 244, 246, 288, 289 КАС України, ст. 4, 9, 16, 26, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»,

В И Р І Ш И В:

Позов Управління Державної міграційної служби України в Сумській області до ОСОБА_1 задоволити повністю.

Примусово видворити за межі України громадянку Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Затримати громадянку Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення видворення за межі території України з поміщенням її до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк шість місяців.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Суддя Стеценко В. А.