Справа № 540/1066/19
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/1066/19
Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Коваля М.П., Єщенка О.В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, за участю третіх осіб - публічного акціонерного товариства "Дельта банк", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. (далі - відповідач), за участю третіх осіб - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, публічного акціонерного товариства "Дельта банк", в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи ФГВФО на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) "Зростаючий" у євро № 005-21504-060215 від 06.02.215 року, укладено між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи ФГВФО на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. щодо невключення ОСОБА_1 в перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок ФГВФО;

- зобов`язати відповідача подати до ФГВФО додаткову інформацію стосовно вкладника ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок ФГВФО.

Ухвалою від 16.08.2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2016 року, закрите провадження у адміністративній справі № 821/381/16. Повернуто ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 1102,42 грн.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 року касаційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково. Скасовано ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 16.08.2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2016 року в частині закриття провадження у справі щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта банк" Кадирова В.В. щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників та зобов`язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта банк" Кадирова В.В. надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно ОСОБА_1 як вкладника, що має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Дельта банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Справу в цій частині направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. В іншій частині ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 16.08.2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2016 року змінено та викладено їх мотивувальні частини в редакції постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 року .

За наслідками розгляду зазначеної справи Херсонським окружним адміністративним судом 09 серпня 2019 року прийнято рішення про задоволення позовних вимог.

Визнано протиправною бездіяльність та зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно рахунку ОСОБА_1 відкритого в публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", у межах гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами, за договором від 06.02.2015 року №005-21504-060215 банківського вкладу (депозиту) "Зростаючий" у євро.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуальнозго права, з неповним з`ясуванням обставин справи, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що дії щодо виявлення укладених банком правочинів, які мають ознаки нікчемності, вчинялись Уповноваженою особою на виконання покладених на неї Законом обов`язків.

Також відповідач стверджує, що спірний правочин укладено під час дії заборони укладати депозитні договори з фізичними особами з підстав віднесення банку до категорії проблемних постановою Національного банку України №692/БТ від 30.10.2014 року .

Враховуючи відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд вважає можливим розглянути справу в порядку, визначеному ст. 311 КАС України.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційних скарг, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Так, матеріалами справи підтверджено, що 06.02.2015 року між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" укладений договір банківського вкладу (депозиту) "Зростаючий" у євро № 005-21504-060215 (далі - Договір), предметом якого є розміщення вкладу в сумі 7000,00 євро. на строк до 20.02.2015 року із виплатою 4,5 % річних.

За вказаним договором Банк відкрив позивачу вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 . За умовами пункту 1.8 Договору зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в Банку, або готівкою через касу Банку в день укладання договору.

06.02.2015 року між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 укладена додаткова угода № 1 до договору банківського вкладу (депозиту) від 06.02.2015 року № 005-21504-060215 "Зростаючий" у євро.

Відповідно до п. 1 вказаної додаткової угоди, сторони домовилися викласти п. 1.8 ст. 1 Договору в наступній редакції: "Зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу Банку в день укладення Сторонами цього Договору… Виключно для цілей цього Договору Сторони домовилися, що умови п. 5.11 Правил до відносин. що виникають на підставі до цього Договору не застосовуються…".

06.02.2015 року з р/р № НОМЕР_2, належного ОСОБА_3 , на відкритий на ім`я ОСОБА_1 р/р НОМЕР_10 перераховано 7000,00 євро. Тобто, на рахунок позивача, відкритий до договору банківського вкладу "Зростаючий", перераховані кошти в сумі 7000,00 євро, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності від 06.02.2015 року № 45507909 та випискою по особовому рахунку позивача.

Постановою правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 прийнято рішення про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 року № 50 "Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ "Дельта Банк" з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича.

Рішенням № 147 від 03.08.2015 року виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб продовжила строк на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" до 02.10.2015 року.

За наслідками засідання комісії перевірки правочинів за вкладними операціями ПАТ "Дельта Банк", оформленого протоколом від 15.09.2015 року, та відповідно до наказу Уповноваженої особи Фонду від 16.09.2015 року № 813 застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу, за якими здійснено перерахування коштів на вклади як третім особам, так і власникам депозитних рахунків з підстав, визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

17.09.2015 року з вкладного рахунку позивача № НОМЕР_1 на рахунок ОСОБА_3 № НОМЕР_2 перерахована суму коштів у розмірі 7000,00 євро з зазначенням призначення платежу: "повернення коштів внаслідок застосування наслідків нікчемності договору банківського вкладу № 005-21504-060215 від 06.02.2015 згідно наказу від 16.09.2015 року № 813 за операцією від 06.02.2015 року, ID 735817018".

23.09.2015 року АТ "Дельта Банк" надіслав ОСОБА_1 лист № 8821/1599, яким повідомив про нікчемність укладеного ним договору банківського вкладу від 06.02.2015 року № 005-21504-060215 на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

Також суд зазначає, що 17.09.2015 року, відповідно до виписки по рахунку приватного клієнта ОСОБА_3 р/р № НОМЕР_2 , останньому перераховано від ОСОБА_4 кошти у розмірі 6000,00 євро, від ОСОБА_5 та ОСОБА_6 коштів у розмірі по 7000,00 євро, із зазначенням призначення платежу: повернення коштів внаслідок застосування наслідків нікчемності договору банківського вкладу згідно наказу від 16.09.2015 року № 813 за операцією від 02.02.2015 року.

Разом з тим, суд встановив, що 23.09.2015 року з р/р ОСОБА_3 № НОМЕР_2 списані кошти на розрахункові рахунки: ОСОБА_4 № НОМЕР_3 - 6000,00 євро, ОСОБА_1 № НОМЕР_2 - 7000,00 євро, ОСОБА_5 № - 7000,00 євро та ОСОБА_6 № НОМЕР_4 - 7000,00 євро з призначенням платежу: сторно від 17.09.2015 року повернення коштів внаслідок застосування наслідків нікчемності договорів банківських вкладів від 06.02.2015 року згідно наказу від 16.09.2015 року № 813.

02.10.2015 року Правління Національного банку України ухвалило постанову № 664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Дельта Банк". На підставі цієї постанови виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ухвалила рішення № 181 від 02.10.2015 року "Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку", відповідно до якої уповноваженою особою Фонду на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" призначено Кадирова В.В., якому делеговано всі повноваження ліквідатора цього банку. З прийняттям цього рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочав виплату вкладникам їхніх вкладів у межах гарантованої суми відшкодування.

Рішенням від 20.02.2017 року № 619 "Про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора" продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" на два роки до 04.10.2019 роки включно.

Судом також встановлено, що відповідно до довідки представника АТ "Дельта Банк" про виплати гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_3 04.11.2015 року отримав через Ощадбанк кошти з р/р № НОМЕР_5 у розмірі 134351,00 грн., з р/р № НОМЕР_6 у розмірі 38892,16 грн., з р/р № НОМЕР_2 у розмірі 4828,05 грн., з р/р № НОМЕР_7 у розмірі 2270,30 грн., з р/р № НОМЕР_8 у розмірі 11,70 грн.

Крім того, відповідно до витягу з реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ "Дельта Банк" ОСОБА_3 стоїть у черзі на виплату коштів, зокрема, за р/р № НОМЕР_9 - 843,17 грн. (код валюти - 840) з пріоритетом виплати "4"; за р/р № НОМЕР_11 - 80,85 (код валюти - 980) з пріоритетом виплати "4"; за р/р № НОМЕР_12 - 72,43 (код валюти - 978) з пріоритетом виплати "4"; за р/р № НОМЕР_13 - 285,15 (код валюти - 840) з пріоритетом виплати "4"; за р/р № НОМЕР_14 - 522,91 (код валюти - 840) з пріоритетом виплати "4"; за р/р № НОМЕР_15 - 0,47 (код валюти - 978) з пріоритетом виплати "7"; за р/р № НОМЕР_16 - 0,66 (код валюти - 980) з пріоритетом виплати "7".

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Статтею 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"регулюється порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами. Так, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із зазначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

При цьому, у відповідності до ч.6 цієї статті, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню фондом відповідно до ч.4 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ч.5 ст. 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Згідно з п.п.3, 4 р. ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09 серпня 2012 року №14 (далі Положення), уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до п.п.4-6 ч.4 ст. 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку. Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Пунктом 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Відповідно до п.п.2, 4 р. IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частиною 1 ст. 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

За змістом ч.1 ст. 35 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.

Гарантії Фонду є гарантіями держави, передбаченими Законом № 4452-VI; для виконання Фондом відповідних зобов`язань можуть залучатися бюджетні кошти; рішення та дії Фонду чи уповноваженої особи Фонду щодо включення вкладника до переліку осіб, яким необхідно здійснити виплату відшкодування сум вкладів за рахунок коштів Фонду, є рішеннями та діями суб`єкта владних повноважень, який реалізує делеговані державою повноваження по виведенню з ринку неплатоспроможних банків (ст.ст. 2, 25).

Аналізуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад (від 10 грн.), відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200 000 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється Фонду відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.

Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" пов`язує виникнення права на відшкодування суми коштів за вкладом разом з нарахованими на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних відсотками з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн.; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників; 6) опублікування Фондом оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр", "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет, що здійснюється не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначає порядок складання уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, а також підстави та умови, за наявності яких відшкодування суми коштів за банківським вкладом фізичним особам за рахунок коштів Фонду не здійснюється.

Згідно до вимог ч.2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Підстави для визнання правочину (у тому числі договору) нікчемним визначені, зокрема, у ч.3 ст. 38 Закону України (в редакції до 12 серпня 2015 року, до набранням чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку" від 16 липня 2015 року №629-VIII), яка визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку" від 16 липня 2015 року №629-VIII ч.3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" доповнено п.9, який передбачає, таку підставу для нікчемності як "здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства".

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до протоколу засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладами операціями АТ "Дельта Банк" від 15.09.2015 року, комісія дійшла висновку, що умови Договорів банківських вкладів, укладені між Банком і фізичними особами після 16.01.2015 року включно, за якими здійснювалися перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків фізичних осіб, що є одночасно кредиторами Банку, надають кредиторам - фізичним особам переваги над іншими кредиторами, а отже - такі Договори банківського вкладу є нікчемними з підстав, визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", перелік таких договорів наведено у додатку № 1 до цього протоколу.

При цьому, згідно витягу "Реєстру договорів" додатку № 1 до вказаного протоколу до такого реєстру віднесено договір банківського вкладу ОСОБА_1 від 06.02.2015 року №005-21504-060215 банківського вкладу (депозиту) у сумі 7000 євро.

Позивача повідомлено про нікчемність правочину з тих підстав, що договір начебто містить умови, які передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність посилання відповідача на п. 7 ч. З от, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року №4452- VI (далі - Закон №4452-VI) як встановлену підставу визнання договору банківського вкладу нікчемним.

Так, ПАТ "Дельта Банк" віднесений до категорії неплатоспроможних на підставі постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року, тоді як депозитний договір з позивачем укладений 06 лютого 2015 року, тобто до віднесення банку до категорії неплатоспроможних, а згідно з п.7 ч.3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочин вже має бути вчинений неплатоспроможним банком.

Факт отримання конкретних переваг (пільг) саме позивачем (вкладником) порівняно з іншими вкладниками, має існувати на час укладання договору і чітко вбачатися зі змісту договору, та підтверджуватись доказами.

Окрім того, зазначена Постанова стосується встановлення вимог та обмежень щодо діяльності самого банку, а не його клієнтів, а також не містить прямих заборон, право накладання яких визначені ст. 75 Закону України "Про банки і банківську діяльність" для Національного банку України.

Відповідно до ч. 2 ст. 633 ЦК України умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Вкладом, розміщеним на індивідуальній основі або на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайний, може вважатися лише вклад, який запропонований окремій особі на підставі, зокрема, окремих рішень уповноважених осіб банку тощо, тобто такі умови не пропонуються публічно невизначеному колу осіб. У разі неприйняття банком будь-яких документів, у яких фіксуються пільги для певних клієнтів банку (відсутності доказів), такі умови договору не можна вважати індивідуальними.

Як у запереченнях на адміністративний позов, так і в апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність зарахування вкладу на рахунок позивача шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи.

Вказані доводи є необґрунтованими, оскільки Законом України «Про банки та банківську діяльність» або іншими нормативно-правовими актами не передбачена заборона вчинення вищевказаних дій.

Закріплений у п. 1 ч. 2 ст. 319 Цивільного України (далі ЦК України) принцип, відповідно до якого дії власника щодо його майна не повинні суперечити закону, є загальним універсальним обмеженням прав власника. Відсутність прямої заборони в законі надає власнику широке коло можливостей для здійснення права власності.

З аналізу статті 1058 Цивільного кодексу України вбачається, що договір банківського вкладу носить реальний, оплатний та односторонній характер. Він вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми.

Відповідно до положень ст. 1062 ЦК України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім`я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом. Кошти, помилково зараховані на рахунок вкладника, підлягають поверненню відповідно до ст. 388 ЦК України.

Згідно з п. З, 4 ст. 2 Закону №4452-VІ, вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Умовами укладеного між позивачем і АТ «Дельта Банк» договору банківського вкладу (депозиту) не визначено застережень щодо неможливості зарахування грошових коштів, які надійшли до банку на ім`я вкладника від іншої особи, в тому числі з рахунку іншої особи.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, що кошти на рахунок позивача надходили внаслідок «дроблення рахунку іншого клієнта» є необґрунтованими. Уповноваженою особою не наведено вимог чинного законодавства, конкретних нормативних актів, які було порушено позивачем у зв`язку з так званим «дробленням рахунку іншого клієнта».

Крім того, судова колегія враховує, що відповідач не довів належними та допустимими доказами того, що у момент укладення договору банківського вкладу та здійснення транзакції ПАТ "Дельта банк" щодо зарахування суми коштів на депозитний рахунок, позивач отримала перевагу стосовно інших вкладників банку та не обґрунтував у чому така перевага полягала. Відповідачем не визначено конкретної підстави нікчемності правочину неплатоспроможного банку, що передбачені у ч.3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Так, відповідно до ч.4 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними.

Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не на підставі рішення уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (ч.2 ст. 215 ЦК України та ч.3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб") незалежно від того, чи була проведена передбачена ч.2 ст. 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і прийняте відповідне рішення. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону.

При цьому, перелік передбачених ч.3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення ст. 228 ЦК України не можуть бути застосовані уповноваженою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у ч.3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Викладена правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №826/1476/15. Також Постановами Верховного Суду від 10 травня 2018 році у справі № 826/20429/14, від 21 червня 2018 року у справі № 802/4016 та від 21 червня 2018 року у справі № 821/3601/15-а відмовлено у задоволенні заяви Уповноваженої особи Фонду про перегляд рішень суду касаційної інстанції 2016 та 2017 року, якими було задоволено позови фізичних осіб у відносинах, що є аналогічними до відносин у даній справі.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає необґрунтованими доводи апелянта, що Договір банківського вкладу (депозиту) "Зростаючий" у євро № 005-21504-060215 від 06.02.215 року, укладено між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 , має ознаки нікчемності, як такий, що порушує публічний порядок.

Помилковими є доводи апеляційної скарги, що кошти на депозитні рахунки ОСОБА_1 надійшли внаслідок "дроблення" великих вкладів інших клієнтів, оскільки зазначене не свідчить про нікчемність укладених правочинів, а підтверджує факт наявності на вкладних рахунках позивача грошових коштів у розмірі 7000 євро. Така обставина як наявність руху коштів по рахункам інших клієнтів банку, які мали на той час великі вклади, та відповідно до яких в цей час проводились операції по рахункам вкладників, не може бути підставою для відмови позивачу у включенні його до переліку вкладників.

Крім того, предметом розгляду і доведення у даній справі були фактичні обставини щодо наявності чи відсутності у відповідачів передбачених законом підстав для невключення позивача до Переліку вкладників і відповідно правомірності в зв`язку з цим їх дій та бездіяльності.

В той же час, встановлення дійсної належності отриманих на рахунок позивача коштів, фактів поділу великого вкладу з метою набуття права на його відшкодування за рахунок коштів Фонду, наявність в окремих осіб умислу на заволодіння державними коштами не були предметом розгляду у даній справі.

Такі фактичні обставини підлягають самостійному доведенню і встановленню на підставі відповідних доказів, за участю усіх осіб, для яких встановлення таких обставин може мати значення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від по справі № 821/83/16 від 27 лютого 2019 року.

Право громадянина на власність як важливий атрибут правової держави і демократичного суспільства закріплено в Конституції України, у якій установлено основні положення щодо власності (ст.ст. 13, 41, 142 та 143 Конституції України), закріплено рівність усіх суб`єктів права власності (ст.ст. 1 та 13 Конституції України), гарантії права власності та обов`язки власників (ст. 13 і 41 Конституції України).

Крім того, ст. 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до позиції Конституційного Суду України, сформованої в Рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, до обмеження прав належить звуження їх змісту й обсягу, проте сутність змісту основного права не може бути порушена. Крім того, у п.2.1 Рішення від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016 Конституційний Суд України зазначив, що обмеження стосовно реалізації конституційних прав не можуть бути свавільними та несправедливими, мають установлюватися виключно Конституцією й законами, переслідувати легітимну мету, бути зумовленими суспільною необхідністю її досягнення, пропорційними й обґрунтованими.

З наведеного вбачається, що зміст ст. 41 Конституції України поширюється на право вкладника - фізичної особи вимагати отримання відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, так як гарантований конституційний принцип непорушності (приватної власності) полягає в неприпустимості свавільного втручання в це право суб`єктів приватного та публічного права, у тому числі й держави. Фізична особа (вкладник) є власником грошових коштів на рахунку, яким він володіє, і його право власності, в силу ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, є непорушним.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що відповідачем не доведено наявності правових підстав вважати Договір банківського вкладу (депозиту) "Зростаючий" у євро № 005-21504-060215 від 06.02.215 року, укладено між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 нікчемним та, відповідно, застосовувати до нього наслідки нікчемності, так само, як не доведено наявність інших правових підстав, визначених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", для невключення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а рішення або ухвала суду - без змін.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги та залишенням без змін рішення суду першої інстанції у відповідності до ст. 139 КАС України апеляційний суд не здійснює зміну розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 242, 308, 315, 316, 321, 325 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, за участю третіх осіб - публічного акціонерного товариства "Дельта банк", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - без змін .

Постанова суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: О.О.Димерлій

Суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.В. Єщенко