Справа № 824/1046/19-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 р. м. Чернівці справа № 824/1046/19-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Левицький В.К., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області до товариства з обмеженою відповідальністю Маріупольська топливно-енергетична компанія про стягнення коштів.

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної податкової служби у Чернівецькій області (далі - позивач) звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Маріупольська топливно-енергетична компанія (далі - відповідач) податковий борг у сумі 614222,57 грн до Державного бюджету України.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що за відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 614222,57 грн, який виник по податку на додану вартість. Оскільки борг в добровільному порядку відповідачем не сплачений, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення вказаного боргу в судовому порядку.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 10.09.2019 р. відкрито провадження в адміністративні справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ст. ст. 257 - 262 КАС України без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Про відкриття провадження в даній адміністративній справі та призначення її до розгляду повідомлено відповідача за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що підтверджується довідками Укрпошти від 18.09.2019 р., 28.09.2019 р. та 17.10.2019 р. Згідно вказаних довідок, рекомендовані поштові відправлення, адресовані відповідачу, повернуто до суду з відмітками "неправильно зазначена (відсутня) адреса одержувача " (а.с. 57, 61, 72).

Згідно листів-відповідей Чернівецької дирекції АТ «Укрпошта» від 25.10.2019 р. та 29.10.2019 р., рекомендований лист № 809 від 24.09.2019 р. направлений відповідачу на адресою: вулиця АДРЕСА_1 , будинок АДРЕСА_2 . АДРЕСА_3 , Чернівецька область, надійшов у відділення поштового зв`язку Чернівці-7 26.09.2019 р. та був виданий листоноші в доставку. Оскільки, по АДРЕСА_4 Луговій будинок № 198 відсутній, листоноша не змогла здійснити доставку вищевказаного відправлення (а.с. 81-82, 84).

В листі-відповіді АТ «Укрпошта» від 06.11.2019 р. зазначено, що за повідомленнями Чернівецької дирекції АТ Укрпошти, будинок АДРЕСА_3 відсутній, а тому рекомендовані листи № 809 від 10.09.2019 р., № 916 від 24.09.2019 р. та № 683 від 09.10.2019 р. на адресу ТОВ Маріупольська топливно-енергетична компанія вручити не надалося можливим та вони були повернуті відправнику Чернівецькому окружному адміністративному суду, відповідно, 18.09.2019 р., 28.09.2019 р. та 17.10.2019 р. (а.с. 87).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" № 755-IV від 15.05.2003 р., якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Пунктом 5 ч. 6 ст. 251 КАС України передбачено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до переконання, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження в адміністративній справі, незважаючи на невручення поштового відправлення останньому з незалежних від суду причин.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755-IV (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпункт 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пункт 31.1 статті 31 ПК України визначає, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

З матеріалів справи видно, що товариство з обмеженою відповідальністю Маріупольська топливно-енергетична компанія (Донецька область, м. Маріуполь, вул. Мотросова, будинок 7, ) зареєстроване як юридична особа 13.07.2017 р. та взяте на облік як платник податків 13.07.2017 р. (а.с. 9).

Як видно з матеріалів справи, заборгованість по податку на додану вартість в сумі 614222,57 грн виникла у відповідача на підставі:

- податкового повідомлення-рішення форми "Н" № від 27.04.2018 р., згідно якого до відповідача застосовано штраф на загальну суму 612182,57 грн (а.с. 16);

- податкового повідомлення-рішення форми "ПС" № від 17.07.2018 р., згідно якого до відповідача застосовано штраф у сумі 2040,00 грн (а.с. 22).

Відповідно до п. 58.2 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 42.2. ст. 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Як видно з матеріалів справи, вказані податкові повідомлення-рішення направлені контролюючим органом за місцезнаходженням відповідача, а саме;

- податкове повідомлення-рішення форми "Н" № від 27.04.2018 р. направлено на адресу відповідача ( АДРЕСА_5 , будинок АДРЕСА_6 ) 27.04.2018 р. рекомендованим поштовим відправленням № 526 та повернулося з відміткою про причини невручення "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення - немає" (а.с. 17);

- податкове повідомлення-рішення форми "ПС" № від 17.07.2018 р., направлено на адресу відповідача ( АДРЕСА_3 ) 18.07.2018 р. рекомендованим поштовим відправленням № 879 та повернулося з відміткою про причини невручення "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 23, 24);

Отже, наведені вище податкове повідомлення рішення, враховуючи положення ст. 58 ПК України, вважається врученими відповідачу.

Згідно п. 56.1 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п. 56.2 ст.56 ПК України).

З матеріалів справи видно, що податкові повідомлення рішення форми "Н" № від 27.04.2018 р. та форми "ПС" № від 17.07.2018 р., відповідачем в адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалися.

З матеріалів справи видно, що листом № 185/10/05-99-46-03-14 від 16.07.2018 р. ГУ ДФС у Донецькій області, у зв`язку із переходом з 12.06.2018 р. ТОВ Маріупольська топливно-енергетична компанія на облік до ГУ ДФС у Чернівецькій області, направила на адресу позивача матеріали перевірок, запитів та інших матеріалів для вжиття заходів згідно чинного законодавства (а.с. 25).

Судом встановлено, що ТОВ Маріупольська топливно-енергетична компанія взята на облік Чернівецькою ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області 12.06.2018 р. (а.с. 9).

Згідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що юридична особа ТОВ Маріупольська топливно-енергетична компанія () знаходиться за адресою: вулиця Лугова, буд. 198, м. Чернівці, Чернівецька область (а.с. 44 - 55).

Судом також встановлено, що відповідачем податкове зобов`язання з податку на додану вартість визначене контролюючим органом в сумі 614222,57 грн не сплачено. Вказана обставина також підтверджується інтегрованою карткою платника податків (відповідача) (а.с. 10).

Пунктом 59.1 та 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем сформовано та направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми "Ю" №113533-54 від 13.06.2018 р. на суму 612182,57 грн (а.с. 27).

Вказана податкова вимога надіслана позивачем на адресу відповідача рекомендованим поштовим відправленням, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 28).

Згідно довідки Укрпошти, поштове відправлення адресоване відповідачу повернуто у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання.

Враховуючи положення ст. 58 ПК України, суд приходить до висновку, що податкова вимога вважає вважається врученою відповідачу.

Відповідно до п. 60.6 ст. 60 ПК України, якщо нарахована сума грошового зобов`язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов`язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається (не вручається).

Оскільки після вручення податкової вимоги сума податкового боргу у відповідача змінилася, але борг відповідачем не було погашено, позивачем повторно податкова вимога не надсилалася (не вручалася).

Згідно п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.1 та п. 95.2 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п. п. 95.3 ст. 95 ПК України).

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (п. 95.2, п. 95.3, п.95.4 ст.95 ПК України).

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач не надав належні, допустимі та достовірні докази відсутності або погашення ним податкового боргу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і наявним матеріалам, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У зв`язку з відсутністю судових витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, суд не вирішує питання щодо їх стягнення з відповідача.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 77, 139, 194, 205, 241, 246, 255, 293 та 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути кошти з товариства з обмеженою відповідальністю Маріупольська топливно-енергетична компанія, яке має податковий борг, з рахунків платника податків у банках на загальну суму податкового боргу 614222,57 грн до Державного бюджету України.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне найменування сторін:

позивач Головне управління Державної податкової служби у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200 - А, м. Чернівці, Чернівецька область, );

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю Маріупольська топливно-енергетична компанія (вул. Лугова, буд. 198, м. Чернівці, Чернівецька область, ).

Суддя В.К. Левицький