Справа № 640/14509/19
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 р. № 640/14509/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Заічко О.В.,

при секретареві судового засідання - Мараєвій О.В.,

за участі: представника позивача - Валенка А ОСОБА_1 С.,

представника відповідача - Лисенка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Автоентерпрайз» звернулося до суду з позовом, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 20.05.2019 № , яким до позивача застосовано штраф у розмірі 129 928,50 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що висновки акту перевірки суперечать дійсним обставинам справи, відтак, прийняте за його наслідками спірне податкове повідомлення - рішення від 20.05.2019 № підлягає скасуванню.

Позивач вказував, що він підпадає під обидві ознаки у сукупності, за якими платник звільняється від відповідальності за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, так складені ПН/РК є такими, що не надаються отримувачам та за наслідками операцій, звільнених від оподаткування.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити з огляду на доводи наданого суду відзиву на позов в контексті того, що висновки перевірки належним чином зафіксовані в акті перевірки, відтак, спірне повідкове повідомлення - рішення є законним та обґрунтованим.

Позивач надав відповідь на відзив щодо хибності доводів відповідача.

Відповідач надав заперечення на відповідь на відзив щодо того, що позивач помилково вважає, що зведені податкові накладні складенні з метою нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України та податкові накладні складені для операцій відповідно до яких податкові накладні які не надаються отримувачу (покупцю) звільнені від оподаткування або оподатковуються за нульовою ставкою відповідно до статті 197 ПК України є тотожними поняттями.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Контролюючим органом проведено камеральну перевірку позивача з питання дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних ( далі за текстом ПН/РК) в Єдиному реєстрі ПН/РК за січень - грудень 2018 року, січень - лютий 2019 року, результати якої викладено в акті від 12.04.2019 року № 1298/20-40-57-05-18/40119580 ( т.1 а.с. 29-32).

Висновки перевірки свідчать про порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, у перевіряємому періоді, а саме:

№ 369 від 30.04.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.05.2018 року, фактична дата реєстрації - 07.11.2018 року, кількість днів затримки 176 днів;

№ 638 від 31.03.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.04.2018 року, фактична дата реєстрації - 07.11.2018 року, кількість днів затримки 206 днів;

№ 640 від 31.05.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.06.2018 року, фактична дата реєстрації - 07.11.2018 року, кількість днів затримки 145 днів;

№ 641 від 30.06.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.07.2018 року, фактична дата реєстрації - 09.11.2018 року, кількість днів затримки 117 днів;

№ 685 від 31.08.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.09.2018 року, фактична дата реєстрації - 14.11.2018 року, кількість днів затримки 60 днів;

№ 684 від 31.07.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.08.2018 року, фактична дата реєстрації - 14.11.2018 року, кількість днів затримки 91 день;

№ 686 від 30.09.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.10.2018 року, фактична дата реєстрації - 14.11.2018 року, кількість днів затримки 30 днів;

№ 687 від 31.10.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.11.2018 року, фактична дата реєстрації - 20.11.2018 року, кількість днів затримки 5 днів;

№ 769 від 30.11.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.12.2018 року, фактична дата реєстрації - 18.12.2018 року, кількість днів затримки 3 дні;

№ 849 від 31.12.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.01.2019 року, фактична дата реєстрації - 17.01.2019 року, кількість днів затримки 2 дні;

№ 846 від 31.12.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.01.2019 року, фактична дата реєстрації - 17.01.2019 року, кількість днів затримки 2 дні;

№ 847 від 31.12.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.01.2019 року, фактична дата реєстрації - 17.01.2019 року, кількість днів затримки 2 дні;

№ 853 від 31.12.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.01.2019 року, фактична дата реєстрації - 21.01.2019 року, кількість днів затримки 6 днів;

№ 856 від 31.12.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.01.2019 року, фактична дата реєстрації - 21.01.2019 року, кількість днів затримки 6 днів;

№ 850 від 31.12.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.01.2019 року, фактична дата реєстрації - 18.01.2019 року, кількість днів затримки 3 дні;

№ 855 від 31.12.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.01.2019 року, фактична дата реєстрації - 18.01.2019 року, кількість днів затримки 3 дні;

№ 851 від 31.12.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.01.2019 року, фактична дата реєстрації - 18.01.2019 року, кількість днів затримки 3 дні;

№ 845 від 31.12.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.01.2019 року, фактична дата реєстрації - 18.01.2019 року, кількість днів затримки 3 дні;

№ 852 від 31.12.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.01.2019 року, фактична дата реєстрації - 18.01.2019 року, кількість днів затримки 3 дні;

№ 854 від 31.12.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.01.2019 року, фактична дата реєстрації - 18.01.2019 року, кількість днів затримки 3 дні;

№ 848 від 31.12.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.01.2019 року, фактична дата реєстрації - 18.01.2019 року, кількість днів затримки 3 дні;

№ 635 від 31.01.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.02.2018 року, фактична дата реєстрації - 01.11.2018 року, кількість днів затримки 259 днів;

№ 636 від 28.02.2018 року, граничний термін реєстрації - 15.03.2018 року, фактична дата реєстрації - 01.11.2018 року, кількість днів затримки 231 день;

№ 162 від 28.02.2019 року, граничний термін реєстрації - 15.03.2019 року, фактична дата реєстрації - 20.03.2019 року, кількість днів затримки 5 днів;

№ 82 від 31.01.2019 року, граничний термін реєстрації - 15.02.2019 року, фактична дата реєстрації -18.02.2019 року, кількість днів затримки 3 дні.

Позивачем подано заперечення на вищевказаний акт та листом від 17.05.2019 року відповідач відповідні заперечення відхилив (т.1 а.с.36-46).

На підставі висновків перевірки відносно позивача складено податкове повідомлення- рішення від 20.05.2019 № , яким до позивача застосовано штраф у розмірі 129928,50 грн., яке, за наслідками адміністративного оскарження було залишене без змін (т.1 а.с. 47, 51-56,63-65).

По суті позову суд зазначає наступне.

Абзацом 1 п. 201.10. ст. 201 ПК України ( в редакції, що була чинна на час виписки та реєстрації позивачем вищевказаних ПН/РК) встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (абзац 4 п. 201.10 ст. 201 Кодексу).

Абзацом 14 п. 201.10 цієї ж статті передбачено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Наведене правове регулювання свідчить про те, що сукупність таких умов як складення податкової накладної, що не надається отримувачу і за наслідками операції, звільненої від оподаткування або оподатковуваної за нульовою ставкою, є підставою для звільнення платника податків від сплати штрафу у разі порушення ним граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом в постановах від 11 грудня 2018 року (справа №820/2298/18), від 11 грудня 2018 року ( справа № 807/68/18), від 04 вересня 2018 року ( справа № 816/1488/17) тощо.

В ході розгляду справи представник позивача, з посиланням на Порядок заповнення податкової накладної, затверджений наказом Мінфіну України від 31.12.2015 №1307 (зареєстр. в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 р. за № 137/28267, надалі - Порядок) зазначив, що ПН/РК, зазначені в акті перевірки, відносились до категорії «що не надається отримувачу (покупцю)» та складені за наслідками операції, звільненої від оподаткування, про що, як він зазначав, свідчить у верхній лівій частині накладних у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" помітка "Х" 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

Також, представник позивача вказував, що підприємство позивача підпадає під дію п.п. "б" п. 198.5 ст. 198 ПК України, за яким платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу).

Відповідно до п.8 Порядку, при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" робиться помітка "X" та зазначається тип причини: зокрема, 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

Досліджуючи вказані зведені накладні/розрахунки коригування, про які йдеться мова в акті перевірки та які надані до матеріалів справи (т 1. а.с. 69-70, 72-73, 101-102, 104-105, 132-133, 135-136, 160-161, 163-164, 189-190, 192-193, 216-217, 219-220, 241-242, 244-245, 265-266, 268-269, т.2 а.с. 20-21, 23-24, 50-51, 53-54, 80-81, 83-84, 105-106, 131-132, 157-158) суд вказує, що дійсно, у відповідній графі містяться вказані позначки.

У свою чергу, у вказаних зведених ПН/РК також заповнені графи ІV,V Розділу А щодо обсягів постачання за основною ставкою (код 20).

Представник позивача з приводу зазначеного вказав, що це вчинено помилково та вказана помилка не свідчить про те, що позивач не підпадає під сукупність умов, за якими платник звільняється від відповідальності за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН (відповідна позиція наведена у відповіді на відзив).

У позові позивач вказував, що основний вид діяльності підприємства підпадає під пільги, визначені п.64 підрозділу ІІ розділу ХХ ПК України.

Згідно п.64 підрозділу ІІ розділу ХХ ПК України тимчасово, до 31 грудня 2022 року, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції із ввезення на митну територію України та з постачання на митній території України транспортних засобів, оснащених виключно електричними двигунами (одним чи декількома), що зазначені у товарній підкатегорії 8703 90 10 10 згідно з УКТ ЗЕД (в тому числі вироблених в Україні), а також операції із ввезення на митну територію України товарів, зазначених у товарних підкатегоріях 8502 31 00 00, 8541 40 90 00, 8504 40 88 00 згідно з УКТ ЗЕД.

Саме цю редакцію вказував позивач в контексті того, що торгівля транспортними засобами, оснащеними електричними двигунами підпадає під названі пільги, на підтвердження чого посилався на наявні у справі податкові накладні, які, в подальшому були включені до зведених ПН/РК.

У свою чергу, в контексті заповнення граф Розділу А щодо обсягів постачання за основною ставкою (код 20), про помилковість чого вказував позивач, водночас зі станом 09 суд зазначає, що згідно з пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, на який посилається позивач, визначено випадки складання зведених податкових накладних та встановлено обов`язок платника податків скласти таку податкову накладну не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації.

Пунктом 11 Порядку визначено особливості складання зведених податкових накладних, зокрема, у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України.

При цьому пунктом 3 Порядку визначено, що усі податкові накладні, у тому числі накладні, особливості заповнення яких викладені в пунктах 9-15 та 19 цього Порядку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та за формою, чинною на день такої реєстрації.

Відтак, факт складання зведеної ПН/РК впливає на строк її складання і жодним чином не впливає на строк її реєстрації, визначений пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

Порушення такого строку становить, з урахуванням встановлених обставин справи, склад правопорушення, передбаченого пунктом 120-1.1 статті 120 Податкового кодексу України.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, наведеній у постановах від 04 вересня 2018 року у справі № 816/1488/17 та від 11 грудня 2018 року ( справа № 807/68/18).

Крім того, суд вказує, що норми Порядку не регулюють питання застосування штрафу за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, а випадки звільнення від відповідальності за таке порушення передбачені виключно п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України, а тому саме наведені положення підлягають застосуванню до спірних правовідносин. У даній справі норми п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України застосовано правильно.

Позивач у відповіді на відзив вказував, що висновки Верховного суду, викладені у постанові у справі № 807/68/18 не можуть бути застосовані, оскільки у названій справі мова йшла про невчасність реєстрації зведених ПН, які не надавалися покупцю, оскільки складені на постачання товарів/послуг для операцій у межах балансу для невиробничого використання, а у справі, що розглядається, такі ПН/РК складені за наслідками операцій, звільнених від оподаткування або оподатковуваної за нульовою ставкою.

Суд зазначене відхиляє, оскільки позивач, по-перше, помилково ототожнює поняття врахування обставин справи з поняттям врахування висновків щодо застосування норм права, викладених Верховним Судом, по-друге, позивач помилково вважає, що зведені податкові накладні складенні з метою нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України та податкові накладні складені для операцій відповідно до яких податкові накладні які не надаються отримувачу (покупцю) звільнені від оподаткування або оподатковуються за нульовою ставкою відповідно до статті 197 ПК України є тотожними поняттями.

Суд вказує, що наведені положення Порядку повністю узгоджуються з. вимогами п. 198.5 ст.198 ПК України, оскільки вони встановлюють обов`язок реєстрації платником податку зведеної податкової накладної щодо товарів/послуг, необоротних активів, які в подальшому призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197 ПК України, а не щодо самих операцій, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197 ПК України. Тобто, до таких товарів/послуг, необоротних активів включаються й товари/послуги, необоротні активи, що підлягають оподаткуванню податком на додану вартість.

Зазначене свідчить на користь того, що, посилання позивача, в контексті виявлених перевіркою порушень, на п.64 підрозділу ІІ розділу ХХ ПК України в щодо того, що торгівля транспортними засобами, оснащеними електричними двигунами підпадає під названі пільги, на підтвердження чого посилався на наявні у справі податкові накладні, які, в подальшому були включені до зведених ПН/РК, суд критично оцінює, оскільки при дослідженні вказаних податкових накладних встановлено, що, жодна з них не складена на операції з торгівлі транспортними засобами, оснащеними електричними двигунами.

Суд акцентує увагу, що такі складені щодо оренди нежитлових приміщень, поворотньо - експлуатаційних витрат, витрат на електричну енергію та утримання будівель, продажу шин, компенсацій з послуг кондиціювання, опалення та вивезення ТПВ, охоронні послуги, телекомунікаційні послуги, послуги з експонування авто, розміщення реклами, придбання сейфу, компенсації спожитої електроенергії тощо, тобто для виконання позивачем своєї основної діяльності, про що сам же позивач і зазначає у позові.

Відтак, позивач не підпадає під сукупність умов, за якими платник звільняється від відповідальності за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, оскільки складені зведені ПН/РК, відносно яких встановлено порушення не є такими, що складені за наслідками операцій, звільнених від оподаткування.

Відповідачем в ході розгляду справи на виконання приписів ч.2 ст.77 КАС України, було доведено правомірність оскаржуваного у справі податкового повідомлення - рішення.

Відтак, суд приходить до висновку, що позов Приватного підприємства "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ" є таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 15 листопада 2019 року.

Суддя Заічко О.В.