Справа № 420/5329/19
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5329/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Одеської міської ради (65004, м. Одеса, пл. Думська, 1, ), Департаменту освіти та науки Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Канатна, 134, ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з позовом до Одеської міської ради (65004, м. Одеса, пл. Думська, 1, ) про визнання протиправною бездіяльність відповідача, що виразилась у відмові перерахунку оплати за харчування його дитини у ДНЗ №107, зобов`язання відповідача вжити заходів щодо здійснення перерахунку оплати за харчування його дитини у ДНЗ №107 за період з 01.06.2018 року по 31.07.2019 року та стягнення моральної шкоди у розмірі 250000 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що його син, ОСОБА_2 ОСОБА_3 , відвідував ДНЗ № 107 Одеської міської ради з лютого 2017 року по липень 2019 року; у травні 2018 ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача народилася третя дитина, і таким чином він став багатодітним батьком. У січні 2019 позивач звернувся до відповідача із проханням вжити заходів щодо перерахунку оплати за харчування його дитини у ДНЗ № 107; у лютому позивач отримав лист з Департаменту освіти та науки, в якому було запропоновано звернутися до завідувача ДНЗ. У зв`язку з цим позивач повторно звернувся до відповідача 26.06.2019 року проте листом від 09.07.2019 року йому фактично відмовлено у перерахунку.

Позивач вважає, що відмовляючи у перерахунку оплати, відповідач вчинив бездіяльність, що вона призвела до негативних емоцій, оскільки він вимушений був повторно звертатися до відповідача та повторно просити про те, що йому гарантовано Законом, а тепер ще й звертатися до суду. Крім того, ці негативні емоції призводять до погіршення його настрою, і, як наслідок, його морального стану через свавілля міської влади та вимушене звернення до суду як до останньої інстанції захисту прав. Вищенаведені обставини, викликані протиправною бездіяльністю відповідача, завдали позивачу немайнової шкоди (призвели до моральних страждань), оскільки унеможливили функціонування його особистості на конституційних засадах.

Ухвалою судді від 16.09.2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду у відповідності до положень ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Ухвалою суду від 16.10.2019 року залучено до участі по справі в якості другого відповідача Департамент освіти та науки Одеської міської ради.

Від Відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого, представник Відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що встановлення та отримання пільг має певний порядок та процедуру їх отримання, а не встановлюється лише фактом багатодітності сім`ї. Законодавець чітко встановив, що звільнення або зменшення оплати встановлюється лише після надання всіх необхідних документів, не передбачивши порядку відшкодування коштів, яке бажає отримати позивач.

Відповідач зазначає, що відповідно до чинного законодавства, батьки вносять плату за харчування дітей у комунальному дошкільному навчальному закладі у розмірі, що становить не менше 60% у міській місцевості, а інша частина вартості відшкодовується з місцевого бюджету. Таким чином, відшкодування вартості харчування здійснюється безпосередньо дошкільному навчальному закладу, а не батькам дитини, за кошти місцевого бюджету.

При цьому відповідач зазначив, що ОСОБА_1 з 08.02.2019 року вже зменшено розмір плати за харчування дитини.

Щодо стягнення моральної шкоди відповідач зазначає, що відсутні підстави для стягнення на користь позивача моральної шкоди, оскільки позивачем не доведено обставин і підстав, які зумовлюють наявність моральної шкоди, та, зокрема, позивачем не надано обґрунтованих доказів, які б підтверджували факт заподіяння йому моральної шкоди саме діями відповідача.

Відповідно до ч. 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, не здійснювалося.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

08.02.2018 року позивач звернувся до завідуючої ДНЗ №107 з заявою в якій зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у нього народилась третя дитина, таким чином його родина набула статус багатодітної у зв`язку з чим позивач просив вжити заходів для перерахунку оплати харчування його сина, ОСОБА_4 , який відвідує ДНЗ №107, починаючи з 01.06.2018 року.

08.02.2019 року позивач звернувся до Департаменту освіти та науки Одеської міської ради з заявою, в якій повідомив що він 08.02.2019 року звернувся до завідуючої ДНЗ №107 проте відповіді на своє звернення не отримав, у зв`язку з чим просив вжити заходів для надання відповіді на його звернення від 08.02.2019 року

12.03.2019 року Департамент освіти та науки Одеської міської ради надав відповідь на заяву позивача від 08.02.2019 року, в якій зазначив, що пільги по оплаті за харчування дитини позивача в Одеському ДНЗ №107 встановлені з 08.02.2019 року, як дитині з багатодітної сім`ї. Пільги призначені на підставі заяви, наданої 08.02.2019 року на ім`я завідуючої ДНЗ №107 та документів, які підтверджують статус багатодітної сім`ї.

13.03.2019 року позивач звернувся до Департаменту освіти та науки Одеської міської ради з заявою, в якій просив звернути увагу на дату, з якої він просив перерахувати оплату та зобов`язати завідуючу ДНЗ №107 виконати вимоги Закону України «Про звернення громадян» щодо його звернення від 08.02.2019 року до неї.

22.03.2019 року Департамент освіти та науки Одеської міської ради надав відповідь на заяву позивача від 13.03.2019 року, в якій зазначив, що звільнення батьків від плати або зменшення розміру плати за харчування дітей у дошкільних навчальних закладах запроваджується в місячний термін після поданих документів. На підставі заяви на ім`я директора закладу дошкільної освіти Логінової Л.А. від 08.02.2019 року та документів, які підтверджують статус багатодітної родини, з 08.02.2019 зменшено розмір плати за харчування дитини, ОСОБА_5 , на 50% від суми, яку оплачують батьки вихованців закладів дошкільної освіти комунальної власності територіальної громади м. Одеси.

26.06.2019 року позивач звернувся до Департаменту освіти та науки Одеської міської ради з заявою, в якій, з огляду на зміст листа Департаменту освіти та науки Одеської міської ради від 22.03.2019 року та зважаючи на відсутність заборони перерахунку пільг, беручи до уваги зміст п. 5 ст. 35 Закону України «Про дошкільну освіту» та зміст рішення Одеської міської ради №5233-VІ від 27.08.2014 року, наполягав на перерахунку оплати за харчування його дитини у ДНЗ №107.

09.07.2019 року Департамент освіти та науки Одеської міської ради надав відповідь на заяву позивача від 26.06.2019 року, в якій зазначив, що Департамент надавав відповіді щодо порушеного у зверненні питання. Повторні звернення від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання не розглядаються.

Позивач вважає що відповідачем було допущено протиправну бездіяльність, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши законність дій та рішень відповідача, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Порядок встановлення плати для батьків за перебування дітей у державних і комунальних дошкільних та інтернатних навчальних закладах, затверджений наказом Міністерства освіти і науки України від 21.11.2002 року №667 (далі Порядок), визначає розміри плати для батьків за перебування дітей у державних і комунальних дошкільних та інтернатних навчальних закладах усіх типів та умови звільнення від плати або зменшення розміру плати.

Відповідно до п. 2.1 Порядку, відповідно до статті 35 Закону України "Про дошкільну освіту" ( 2628-14 ) батьки або особи, які їх замінюють, вносять плату за харчування дітей у державному та комунальному дошкільному навчальному закладі в розмірах, визначених місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування або підприємствами, організаціями та установами, які перебувають у державній (комунальній) власності і мають у своєму підпорядкуванні дошкільні навчальні заклади.

Пунктом 2.3 Порядку, розмір плати зменшується на 50 відсотків для батьків, у сім`ях яких троє і більше дітей.

На підтвердження статусу багатодітної сім`ї, положеннями ч. 7 ст. 13 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батькам і дітям з багатодітних сімей видаються відповідні посвідчення. Зразок посвідчення, порядок виготовлення і видачі посвідчень встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пункт 2.5 Порядку встановлює, що звільнення батьків від плати або зменшення розміру плати за харчування дітей у дошкільних навчальних закладах проводиться щорічно і може переглядатися на протязі року, але не більше одного разу, та запроваджується в місячний термін після подання відповідних документів.

В свою чергу пунктом 2.10 Порядку передбачено, що, з осіб, які не подали необхідних документів щодо звільнення від плати або зменшення розміру плати, плата справляється в розмірі, визначеному місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування або підприємствами, організаціями та установами, які перебувають у державній (комунальній) формі власності і мають у своєму підпорядкуванні дошкільні навчальні заклади.

Як вбачається з наведених норм, законодавець чітко встановив, що звільнення або зменшення оплати встановлюється лише після надання всіх необхідних документів.

При цьому зі змісту Порядку вбачається, що до подання документів щодо звільнення від плати або зменшення розміру плати, плата справляється в звичайному розмірі.

Разом з цим судом встановлено, що пільги по оплаті за харчування дитини позивача в Одеському ДНЗ №107 встановлені з 08.02.2019 року, як дитині з багатодітної сім`ї. Пільги було призначено на підставі заяви, наданої позивачем 08.02.2019 року на ім`я завідуючої ДНЗ №107 та документів, які підтверджують статус багатодітної сім`ї.

З наведених підстав суд дійшов висновку, що позивач не має права на перерахунок оплати харчування його сина починаючи з 01.06.2018 року, оскільки з відповідною заявою позивач звернувся лише 08.02.2019 року.

З огляду на зазначене суд не вбачає в діях відповідачів ознак протиправної бездіяльності, оскільки відповідні пільги позивачу було призначено з 08.02.2019 року, тобто з моменту звернення позивача з відповідною заявою та наданням документів, які підтверджують статус багатодітної сім`ї.

У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача, що виразилась у відмові перерахунку оплати за харчування його дитини у ДНЗ №107 та зобов`язання відповідача вжити заходів щодо здійснення перерахунку оплати за харчування його дитини у ДНЗ №107 за період з 01.06.2018 року по 31.07.2019 року не належать до задоволення, оскільки відповідачі діяли на підставі та в межах повноважень, що передбачені Законом.

Оскільки суд не встановив порушень з боку відповідачів прав позивача, то не належить до задоволення й вимога про стягнення на користь позивача 250000 грн. моральної шкоди.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Одеської міської ради (65004, м. Одеса, пл. Думська, 1, ), Департаменту освіти та науки Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Канатна, 134, ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук.

.