Справа № 728/2228/19
Суддя: Лобода Н. В.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер № 728/2228/19
Номер провадження 2-а/728/48/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - Лободи Н.В.

за участі секретаря судового засідання - Кулик Л.І.

представника позивача - адвоката Мироненка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бахмачі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 2 батальйону 2 роти УПП у Львівській області капрала поліції Гелетій Ольги Романівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

22.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Бахмацького районного суду Чернігівської області з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно з постановою відповідача серії ЕАК № 1622606 від 14.10.2019 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425.00 грн. за те, що 14.10.2019 року об 11:51 год. в м.Львові, по вул.Люблінській, 169 він, як водій транспортного засобу FORD FOCUS НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів та не пред`явив поліс обов`язкового страхування, чим порушив п.2.4 а) ПДР.

Вказану постанову позивач вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки порушень ПДР він не допускав. До того ж, відповідач у постанові не вказала, яке саме правило ПДР порушив позивач і в неї взагалі не було підстав ні для вимоги пред`явити страховий поліс, ні для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Тому ОСОБА_1 просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК 18 №1622606 від 14.10.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, провадження по справі закрити і стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою судді Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23.10.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 04.11.2019 року.

04.11.2019 року розгляд справи був відкладений до 14.11.2019 року у зв`язку з неявкою сторін.

У судовому засіданні представник позивача вимоги ОСОБА_1 підтримав та просив їх задовольнити з вищевикладених підстав.

Окрім того, представник позивача пояснив, що ОСОБА_1 14.10.2019 року об 11:51 год. в м.Львові , по вул.Люблінській, 169 жодних порушень ПДР не вчиняв, оскільки зупинився у дозволеному місці і підстав у поліцейської ОСОБА_2 вимагати пред`явити поліс обов`язкового страхування не було, тому ОСОБА_1 його і не пред`явив.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, хоча була належним чином сповіщена про виклик до суду; причини неявки не повідомила, відзиву на позов та докази не подала, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень статті 268 КАС України.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши усі надані докази по справі, і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об"єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, Суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого 09.04.2015 року, ОСОБА_1 має право на керування транспортними засобами категорії В1, В, С1, С, D1,D.

14.10.2019 року поліцейським 2 батальйону 2 роти УПП у Львівській області капралом поліції Гелетій О.Р. було винесено постанову серії ЕАК №1622606 відносно ОСОБА_1 , зі змісту якої вбачається, що останній, 14.10.2019 року об 11:51 год., в м.Львові, по вул.Люблінській, здійснив зупинку транспортного засобу FORD FOCUS НОМЕР_1 на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів та не пред`явив на вимогу працівника поліції поліс обов`язкового страхування, чим порушив п.2.4.а) ПДР, за що на нього накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425.00 грн.

Вказане адміністративне правопорушення згідно з вищезазначеною постановою зафіксоване не в автоматичному режимі.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, позивач здійснив порушення п.2.4 а) ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно з підпунктом а) пункту 2.4 Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Пунктом 2.1. Правил дорожнього руху, зокрема його пунктом «г» визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Пунктом 11 ч.1 ст.23 ЗУ «Про національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.16 ЗУ «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Відповідно до п.21.2 ст.21 вищевказаного Закону, контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що контроль за наявністю полісів (договорів) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватись відповідними підрозділами Національної поліції лише з визначених законодавством підстав - при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та/або при оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Проте, наведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обов`язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі страховий поліс (сертифікат).

Представник позивача у судовому засіданні підтвердив ту обставину, що 14.10.2019 року позивач не пред`являв на вимогу працівника поліції страхового полісу.

Положеннями ч.1 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Однак, відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до положень ч.2 ст.70, ч.1, ч.2 ст.71 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим відповідно до принципу змагальності позивач зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Проте, в даному випадку відповідачем не доведено наявність правових підстав для вимоги до позивача пред`явити поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, оскільки така підстава, як зупинка транспортного засобу на посадковому майданчику для зупинки маршрутних таксі не підтверджується матеріалами справи та будь-якими належними та допустимими доказами і сама по собі та в сукупності з непред`явленням полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності не становить об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.10 Інструкції при розгляді справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, (ст. 62 Конституції України).

За приписами ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по-батькові, посада посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення.

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначає, що не згоден з притягненням його до адміністративної відповідальності, оскільки постанова, за його твердженням винесена без будь-яких доказів його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, з огляду на те, що він у даному випадку не був зобов`язаний пред`являти поліцейській страховий поліс.

Суд, у відповідності до положень ч.4 ст.9 КАС України, вживаючи заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, в тому числі щодо виявлення та витребовування доказів з власної ініціативи, зобов`язував відповідача надати в судове засідання оригінали адміністративних матеріалів, однак відповідач в судове засідання жодного разу не з`явилася, відзиву на позов, доказів в підтвердження своїх доводів та оригіналів адміністративних матеріалів у відношенні ОСОБА_1 не надала, своїм правом надати Суду пояснення не скористалася.

Таким чином, відповідач не спростувала доводів позивача відповідно до положень ч.2 ст.77 КАС України, а тому постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП підлягає скасуванню.

Окрім того, Суд звертає увагу, що за приписами ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Звертаючись до Суду, позивач, окрім вимоги про скасування постанови, просить визнати її незаконною, однак, виходячи з положень ч.3 ст. 286 КАС України, яка містить вичерпний перелік рішень суду за наслідками розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Поняття "витрати на правничу допомогу" у даному контексті - це витрати, пов`язані з розглядом справи, тобто кількість годин, проведених у судових засіданнях та інші витрати, пов`язані з розглядом справи в суді.

Враховуючи вищевикладене, компенсація судових витрат здійснюється саме за участь особи, яка надавала правову допомогу та є фахівцем у галузі права, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій, поза судовим засіданням, та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

При цьому Суд звертає увагу, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути: договір про надання правничої допомоги, в якому повинно бути обов`язково зазначено, в якій справі здійснюється представництво прав та інтересів, розмір гонорару, та порядок його оплати; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, довіреність (ордер); документ, що свідчить про оплату послуг (платіжне доручення, банківська виписка, видатковий касовий ордер). Факт здійснення оплати підтверджує призначення платежу, щоб можливо було визначити, що дані витрати відносяться саме до конкретного договору та справи, а не до будь-якої іншої.

Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Так, на підтвердження фактично понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, позивачем було надано договір про надання правової допомоги від 22.10.2019 року, укладений з адвокатом Мироненком С.В., пунктом 2.1. якого визначено, що вартість наданих Виконавцем Замовнику послуг становить 1500.00 грн.; акт наданих послуг адвоката від 04.11.2019 року та квитанція до прибуткового касового ордеру №08 від 04.11.2019 року про сплату ОСОБА_1 адвокату Мироненку С.В. на підставі договору від 22.10.2019 року 1500.00 грн.

За таких обставин, Суд приходить до висновку, що вимога позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу з відповідача є обґрунтованою, оскільки подані докази підтверджують факт сплати позивачем коштів за договором від 22.10.2019 року та понесення відповідних витрат.

Керуючись ч.2 ст.19, ст. 62 Конституції України, ч.1 ст.126, ст.ст. 268, 283, 287-289 КУпАП, ч.2 ст.77, ст.241-246, 262, 286 КАС України, Суд,-

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського 2 батальйону 2 роти УПП у Львівській області капрала поліції Гелетій Ольги Романівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову поліцейського 2 батальйону 2 роти УПП у Львівській області капрала поліції Гелетій Ольги Романівни серії АЕК № 1622606 від 14 жовтня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425.00 гривень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (79000, м.Львів, вул.Перферецького,19) на користь ОСОБА_1 1500 (одну тисячу п`ятсот) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Відповідач: поліцейський 2 батальйону 2 роти УПП у Львівській області капрал поліції Гелетій Ольга Романівна, 79000, м.Львів, вул.Перферецького,19.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бахмацького районного суду Н.В.Лобода