Справа № 400/1213/19
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/1213/19

Суддя П`ятого апеляційного адміністративного суду Джабурія О.В., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Миколаївської митниці ДФС на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» до Миколаївської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA504010/2019/000029/2 від 16 лютого 2019 р., № UA504010/2019/000030/2 від 17 лютого 2019 р., № UA504010/2019/000032/2 від 21 лютого 2019 р., № UA504010/2019/000033/2 від 21 лютого 2019 р., № UA504010/2019/000037/2 від 22 лютого 2019 р., визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA504010/2019/00050 від 16 лютого 2019 р., № UA504010/2019/00051 від 17 лютого 2019 р., № UA504010/2019/00054 від 21 лютого 2019 р., № UA504010/2019/00055 від 21 лютого 2019 р., № UA504010/2019/00062 від 22 лютого 2019 р., -

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року позов товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» задоволено. Рішення про коригування митної вартості товарів UA504010/2019/000029/2 від 16 лютого 2019 р., UA504010/2019/000030/2 від 17 лютого 2019 р., UA504010/2019/000032/2 від 21 лютого 2019 р., UA504010/2019/000033/2 від 21 лютого 2019 р., UA504010/2019/000037/2 від 22 лютого 2019 р., визнано протиправними та скасовано. Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №№ UA504010/2019/00050 від 16 лютого 2019 р., UA504010/2019/00051 від 17 лютого 2019 р., UA504010/2019/00054 від 21 лютого 2019 р., UA504010/2019/00055 від 21 лютого 2019 р., UA504010/2019/00062 від 22 лютого 2019 р., визнано протиправними та скасовано. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської митниці ДФС (вул. Московська, 57-а, м. Миколаїв, 54017, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» (вул. Набережна, 64, с. Галицинове, Вітовський район, Миколаївська область, 57286, ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 17 469,84 грн. (сімнадцять тисяч чотириста шістдесят дев`ять гривень вісімдесят чотири копійки).

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням Миколаївська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Крім цього, апелянтом заявлено клопотання про звільнення сплати судового збору. Обґрунтовуючи свою вимогу, апелянт посилається на відсутність грошових коштів на сплату судового збору.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З наведеного випливає, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи.

Положеннями ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 8 вказаного Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Сплата судового збору за подання апеляційної скарги в силу положень ст. 296 КАС України є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з апеляційною скаргою.

Обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати.

Важкий майновий стан сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими доказами. Тож, для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

При цьому, майновий стан сторони не є тотожним відсутності кошторисних призначень суб`єкта владних повноважень. Звільнення від сплати судового збору може бути застосовано до тих осіб, рівень статків яких не дозволяє робити будь-які судові витрати, інакше вони неспроможні будуть забезпечити свої найнеобхідніші життєві потреби.

В даному випадку клопотання про відстрочення від сплати судового збору заявлено бюджетною установою, яка діє як суб`єкт владних повноважень, а тому обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Разом з тим, доводи заявника щодо необхідності відстрочити сплату судового збору та неспроможності сплатити судовий збір не підтверджуються жодними належними і допустимими, у розумінні ст. 73, 74 КАС України, доказами, а отже, не є достатньою і необхідною правовою підставою для звільнення від його сплати, у відповідності до ч. 1 ст. 133 КАС України, тому його клопотання задоволенню не підлягає.

Вказана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог п.1 ч.5 ст.296 КАС України, а саме: до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

Так, слід зазначити, що згідно до вимог ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Згідно до вимог ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімумі для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Під об`єкти, за подання яких судовий збір не справляється (ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір»), апеляційна скарга не підпадає. Дані, які б свідчили про те, що апелянт має пільги щодо сплати судового збору (ст. 5 Закону України «Про судовий збір») в апеляційній скарзі не наведені.

Підпунктом 2 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставку судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

При цьому, за правилами ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою складає 1,5% ціна позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму складає 1 921 грн.

Отже, враховуючи приписи п.1 ч.5 ст.296 КАС України та положення п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» до апеляційної скарги повинно бути додано належним чином оформлений документ про сплату судового збору (квитанцію, платіжне доручення, довідку, засвідчену підписом контролера та скріплену печаткою установи банку у разі коли сплата судового збору здійснюється шляхом перерахування коштів з рахунка вкладника, відкритого в установі банку, тощо) у розмірі 26 204,76 грн. (150% х 17 469,84 грн.).

Судовий збір (державне мито) за подачу апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду повинно бути перераховано або внесено за реквізитами: отримувач коштів УК у м.Одесі/Приморський р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38016923, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA6081007, код класифікації доходів бюджету 22030101

У квитанції про сплату судового збору необхідно вказати: «Судовий збір, за позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод», П`ятий апеляційний адміністративний суд, справа №400/1213/19».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила ст. 169 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 169, 296, 298 КАС України, суддя доповідач, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Миколаївської митниці ДФС відмовити.

Апеляційну скаргу Миколаївської митниці ДФС на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року залишити без руху, надавши апелянту десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, а саме: надання доказів сплати судового збору.

Роз`яснити апелянту, що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до ст.169 КАС України апеляційна скарга буде повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Джабурія О.В.