Справа № 815/3612/16
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 листопада 2019 року

м. Київ

справа №815/3612/16

адміністративне провадження №К/9901/39116/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув в порядку письмового провадження справу № 810/3805/17

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2016 (суддя Бжассо Н.В.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2017 (колегія у складі суддів Турецької І.О., Стас Л.В., Косцової І.П.)

у справі № 815/3612/16

за позовом Київської районної адміністрації Одеської міської ради

до Державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Зілковської Катерини Леонідівни

треті особи: Садове товариство "Маяк-3", ОСОБА_1

про скасування рішення.

І. РУХ СПРАВИ

1. У липні 2016 року Київська районна адміністрація Одеської міської ради (далі - райадміністрація) звернулася до суду першої інстанції з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Зілковської К.Л., в якому просила скасувати рішення від 17.02.2016 № 28298743 про державну реєстрацію права власності на садовий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

2. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2016, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2017, позов задоволено.

3. 03.03.2017 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Третьої особи на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2016 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2017. У касаційній скарзі скаржник із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права просив скасувати оскаржувані рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

4. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.03.2017 було відкрито провадження у справі. У зв`язку із ліквідацією Вищого адміністративного суду України 15.03.2018 справу було передано до Верховного Суду. Відзив від Позивача та Відповідача не надходив.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 звернувся із заявою про державну реєстрацію права приватної власності на садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

6. Згідно картки прийому заяви від 16.02.2016 заяву отримано приватним нотаріусом Зілковською К.Л. та зареєстровано у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 16.02.2016 16:48:14 за реєстраційним номером 15663932.

7. Згідно зазначеної картки прийому заяви, до заяви надано: документи заявника та проплата, серія та номер б/н, виданий 16.02.2016, видавник Заявник, довідка серія та номер: 59, виданий 18.06.2007, видавник СТ «Маяк-3», технічний паспорт, серія та номер: 0011587 , виданий 05.10.2015, видавник ТОВ «НОВЕ БТІ», викопіювання первинних документів землекористування, серія та номер: 01-13/74/о, виданий 12.02.2016, видавник: Управління архітектури та містобудування.

8. Згідно матеріалів реєстраційної справи, наданих до суду Юридичним департаментом Одеської міської ради, вказані вище документи стали підставою для прийняття державним реєстратором прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію права власності на садовий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

9. 17.02.2016 приватним нотаріусом Зілковською К.Л., прийнято рішення № 28298743 про державну реєстрацію права приватної власності на садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 373,7 кв.м. за громадянином ОСОБА_1 .

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

10. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 16.03.2016 під час особистого прийому громадян, який проводився начальником юридичного відділу райадміністрації звернувся гр. ОСОБА_1 з питанням про переведення садового будинку у жилий будинок. ОСОБА_1 надав копію технічного паспорту на садовий будинок АДРЕСА_1 .

11. Листом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 13.04.2016 № 1015-01/12-5279 повідомлено, що під час проведення перевірки було встановлено виконання будівельних робіт по АДРЕСА_1 з будівництва двоповерхового індивідуального житлового будинку з мансардою, також вказано, що департаментом не зареєстровано жодних дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт, та згідно інформації управління архітектури та містобудування Одеської міської ради за зазначеною адресою не видавались вихідні дані на проектування та дозвіл на початок виконання будівельних робіт.

12. Згодом 23.03.2016 Київською РА ОМР було отримано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, згідно якої стало відомо, що Зілковською Катериною Леонідівною , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 17.02.2016 року 17:05:02 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером 28298743, об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Власником самовільно збудованого садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

13. На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 28298743, відкрито розділ на вищезазначений об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 01, внесено запис про реєстрацію прав власності за номером 13303606.

14. Київська районна адміністрація Одеської міської ради вважає, що дії державного реєстратора, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Зілковської К.Л. протиправними, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за № 28298743 від 17.02.0216 17:05:02 - незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

15. Позивач вказував на те, що згідно отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна інформації не вбачається наявність під час прийняття оскаржуваного рішення документа на підтвердження законної підстави набуття права власності на земельну ділянку, відсутня також й інформація щодо виписки з господарської книги, що є порушенням норм законодавства.

16. Відповідач, приватний нотаріус Зілковська К.Л., вказувала на чітке додержання вимог законодавства при вчинені реєстраційних дій. Також, відповідач повідомив суд, що реєстраційну справу або документи, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення надати суду не уявляється можливим з підстав передбачених положеннями Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

17. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, керувався ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктами 41-42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 25 грудня 2015 року № 1127 (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин), які встановлюють особливий порядок державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках та збудовані до 05.08.1992.

18. Підставою для визнання рішення державного реєстратора протиправним, суд вважав те, що воно прийнято на підставі документів, які не відповідали дійсності, а саме: довідки про членство ОСОБА_1 в СТ «Маяк - 3», технічного паспорту ТОВ «НОВЕ БТІ» та без наявності документа, який би посвідчував речове право ОСОБА_1 на земельну ділянку.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

19. У касаційній скарзі Третя особа зазначає, що висновки судів першої та апеляційної інстанції є передчасними, зробленими без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

20. Вказує на те, що суди першої та апеляційної інстанції не витребували від позивача докази (копію висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 26.04.2016), а отже, ухвалили рішення при неповно з`ясованих обставинах справи.

21. Київським районним судом міста Одесси розглядається справа №520/16258/15-ц за позовом садового товариства «Маяк-3» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи приватного нотаріуса Зілковської К.Л. про скасування реєстрації права власності та знесення самочинно збудованого нерухомого майна.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

22. Оцінюючи доводи касаційної скарги та відзиву, Суд дійшов таких висновків.

23. До компетенції адміністративних судів, на час розгляду справи судами попередніх інстанцій, належали публічно-правові спори, в яких хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

24. Наведене узгоджується і з положеннями статей 2, 4, 19 чинного КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

25. Водночас, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

26. Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

27. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

28. .Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні врахувати суб`єктний склад спірних правовідносин, одним з яких є участь суб`єкта владних повноважень, визначити характер правовідносин, з яких виник спір, і мету пред`явлення позову.

29. Позивач покликається на протиправність рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Зілковської К.Л. від 17.02.2016 № 28298743 про державну реєстрацію права власності на садовий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1

30. Отже, позивач, оскаржуючи реєстраційні дії, фактично не погоджується із набуттям права власності на садовий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1

31. Крім того, Суд звертає увагу, що після укладення договору оренди землі у третьої особи виникло речове право, а саме право оренди земельної ділянки.

32. Також Позивач у своїй позовній заяві (т.1, а.с. 7) зазначає: «наявність зареєстрованого права власності гр. ОСОБА_1 на садовий будинок за спірною адресою унеможливлює реалізацію повноважень райадміністрації в частині здійснення функції контролю за самовільним будівництвом та вжиттям відповідних заходів реагування з цього приводу».

33. Отже, предметом даного позову є саме право власності Третьої особи на садовий будинок, тобто даний спір є спором про право.

34. За правилами п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (у суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

35. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

36. Згідно з п. 10 ч. 1 ст.16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

37. За правилами п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Засади захисту права власності, які поширюються і на правовідносини щодо права користування, регулюються ст. 386 ЦК України; право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння та захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, - ст. 387, 391 цього Кодексу.

38. Отже, Суд дійшов висновку, що звертаючись з цим позовом, Позивач шляхом визнання протиправними дій відповідача, фактично має намір в судовому порядку визнати недійсним право власності ОСОБА_1 на садовий будинок з Третьою особою.

39. Аналіз зазначених обставин справи дає підстави Суду вважати, що спір у цій справі не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органу державної влади, а стосується захисту його приватних інтересів, а тому правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами цивільного права.

40. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

41. Така ж позиція вже була висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.12.2018 у справі № 821/409/17.

42. Враховуючи наведене, Суд дійшов висновку про те, що юрисдикція адміністративних судів на спірні правовідносини не поширюється та необхідність вирішення спору в порядку цивільного судочинства

43. Відповідно до ч. 1 ст. 354 КАС України Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

44. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

Керуючись ст. 343, 349, 354, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2016 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2017 у справі №815/3612/16 скасувати.

3. Провадження у справі № 815/3612/16 закрити.

4. Повідомити позивачу, що справу може бути розглянуто в порядку цивільного судочинства.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб

Згідно з оригіналом

Помічник судді 15.11.2019 С.О. Трубакова