Справа № 420/3207/19
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/3207/19

Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 20.08.2019р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення середньої заробітної плати, компенсації втрати частини заробітної плати, моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

28.05.2019р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправним та скасування п.2 наказу від 30.05.2018р. №223-к стосовно присвоєння йому 9 рангу (категорія В) державного службовця; зобов`язання присвоїти йому 7 ранг (категорія В) державного службовця з доплатою за ранг 400грн.; зобов`язання виплатити середній заробіток, за весь час затримки виконання рішення суду, щодо виплати заробітної плати, з 21.05.2018р. по день фактичного розрахунку в повному обсязі; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 960704,66грн., яка підлягає донарахуванню та виплаті з 01.02.2008р. по 30.05.2018р. та зобов`язання включити до нової заробітної плати посадовий оклад, доплату за ранг, доплату за вислугу років та середньомісячний розмір премій - 30% посадового окладу; стягнення компенсації втрати частини заробітної плати з 01.02.2008р. по 30.05.2018р. в сумі 1209843,65грн. нараховану на всю суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу; стягнення моральної шкоди в сумі 3000грн.

20.09.2019р. у підготовчому судовому засіданні суду першої інстанції представником позивача заявлено клопотання про поновлення строків звернення до суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області щодо встановлення позивачу 7 рангу державного службовця.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.09.2019р. залишено без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування п.2 наказу від 30.05.2018р. №223-к стосовно присвоєння ОСОБА_1 9 рангу (категорія В) державного службовця; зобов`язання присвоїти ОСОБА_1 7 ранг (категорія В) державного службовця з доплатою за ранг 400грн.

Не погоджуючись з ухваленим судовим рішенням щодо залишення частини позовних вимог без розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 30.05.2018р. №223-к ОСОБА_1 присвоєно 9 ранг державного службовця, з яким позивач був ознайомлений 31.05.2018р. /а.с.63-64/

Однак, позивач звернувся до суду із позовною вимогою про визнання протиправним та скасування п. 2 наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 30.05.2018р. №223-к стосовно присвоєння 9 рангу (категорія В) державного службовця та похідною вимогою про зобов`язання присвоїти йому 7-й ранг (категорія В) державного службовця з доплатою за ранг 400 грн., лише 28.05.2019р., тобто з пропуском місячного строку, визначеного ч.5 ст.122 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо застосування строку звернення до суду в разі оскарження позивачем наказу щодо присвоєння йому рангу державного службовця, який безпосередньо пов`язаний з законністю та повнотою нарахування йому заробітної плати.

Так, відповідно до ч.2 ст. 233 КЗпП у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

У Рішеннях Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 та №9-рп/2013 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 КЗпПУ, зазначено, що під заробітною платою, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем. У разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат. Також, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95-ВР встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з висновками Конституційного Суду України, викладеними у Рішенні від 22 лютого 2012 року у справі № 4-рп/2012, невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а тому моментом припинення такого правопорушення є день фактичного розрахунку.

Таким чином, оскільки присвоєння рангу державного службовця пов`язано з виплатою державному службовцю всіх сум, що належать йому від власника, тому протиправне чи невірне присвоєння працівнику рангу службовця є триваючим правопорушенням, до якого строк позовної давності не застосовується.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково залишено позовні вимоги в спірній частині без розгляду.

За правилами ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст.311, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року в частині залишення позовних вимог скасувати, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.