Справа № 522/15721/16-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

13 листопада 2019 року

Київ

справа №522/15721/16-а

провадження №К/9901/33698/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Бевзенка В. М., Данилевич Н. А.

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Одеського міського голови Труханова Геннадія Леонідовича, треті особи: Одеська обласна державна адміністрація, Український інститут національної пам`яті про визнання бездіяльності незаконною, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - Карташова Артема Геннадійовича на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 5 липня 2017 року (судді Скрипченко В.О., Золотніков О.С., Осіпов Ю.В.),

І. Суть спору

1. У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Одеської міської ради та Одеського міського голови Труханова Г.Л., у якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив:

1.1 визнати незаконною бездіяльність Одеського міської ради, яка полягає у неприйнятті у встановлений п. 6 Перехідних та Прикінцевих положень Закону України від 9 квітня 2015 року № 317-VIII «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їх символіки» (далі - Закон № 317-VIII) строк рішення про демонтаж пам`ятників, пам`ятних знаків, присвячені особам, причетним до організації та здійснення Голодомору 1932 - 1933 років в Україні, політичних репресій, особам, які обіймали керівні посади у комуністичній партії, вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних та автономних радянських республік (крім осіб, діяльність яких була значною мірою пов`язана з розвитком української науки та культури), працівникам радянських органів державної безпеки, подіям, пов`язаним з діяльністю комуністичної партії, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті та про перейменування районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів, інших об`єктів топоніміки населених пунктів, а також інших географічних об`єктів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму на території м. Одеси;

1.2 визнати незаконною бездіяльність Одеського міського голови, яка полягає у неприйнятті у встановлений п. 6 Перехідних та Прикінцевих положень Закону № 317-VIII строк розпорядження про демонтаж пам`ятників, пам`ятних знаків, присвячені особам, причетним до організації та здійснення Голодомору 1932 - 1933 років в Україні, політичних репресій, особам, які обіймали керівні посади у комуністичній партії, вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних та автономних радянських республік (крім осіб, діяльність яких була значною мірою пов`язана з розвитком української науки та культури), працівникам радянських органів державної безпеки, подіям, пов`язаним з діяльністю комуністичної партії, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті та про перейменування районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів, інших об`єктів топоніміки населених пунктів, а також інших географічних об`єктів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму на території м. Одеси;

1.3 стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача 5000,00 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди

2. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що Одеська міська рада у встановлений вказаним Законом шестимісячний строк не розглядала і не приймала рішень про демонтаж пам`ятників, пам`ятних знаків, а також про перейменування районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів, інших об`єктів топоніміки населених пунктів, а також інших географічних об`єктів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму.

3. Міський голова протягом строку, встановленого абзацом 2 та 5 пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 317-VIII, теж не видав розпорядження щодо перейменування об`єктів топоніміки або демонтаж пам`ятників та пам`ятних знаків.

4. Позивач як член територіальної громади м. Одеси, вважаючи таку бездіяльність протиправною, звернувся з цим позовом до суду.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи

5. 20 травня 2015 року набрав чинності Закон № 317-VIII, на виконання вимог якого 19 лютого 2016 року міський голова видав розпорядження № 118 «Про скликання громадських слухань щодо обговорення проекту рішення Одеської міської ради «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 9 листопада 2005 року № 4858-ІV «Про найменування вулиць, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, розташованих на території м. Одеси», згідно з пунктом 1 якого на 9 березня 2016 року о 16:00 год. скликано відповідні громадські слухання у приміщенні кінозалу Одеської міської ради за адресою: м. Одеса, Думська площа, 1.

6. 27 квітня 2016 року Одеська міська рада прийняла рішення № 638-VІІ «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 9 листопада 2005 року № 4858-ІV «Про найменування вулиць, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, розташованих на території м. Одеси», яким відповідно до статті 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», враховуючи рекомендації історико-топонімічної комісії виконавчого комітету Одеської міської ради та результати громадських слухань, враховуючи положення Закону № 317-VIII вирішила внести зміни до вказаного рішення 2005 року шляхом перейменування: вулиці Піонерської у вулицю Академічну; вулиці Жовтневої Революції у вулицю Юхима Геллера; вулиці Комінтерної у вулицю Петра Лещенка ; вулиці Петровського у вулицю Юхима Фесенка ; вулиці Колгоспної у вулицю Йосипа Тимченка ; вулиці Щорса у вулицю Святослава Ріхтера ; вулиці Затонського у вулицю Давида Ойстраха ; провулку Щорса у провулок Людмили Гінзбург; провулку Колгоспного 1-ого у провулок Сергія Уточкіна; провулку Колгоспного 2-ого у провулок Сергія Ейзенштейна; провулку Стахановського 1-ого у провулок Данила Крижанівського; провулку Стахановського 2-ого у провулок Аполона Скальковського; провулку Стахановського 3-ого у провулок Олександра Стрдзи; шосе Ленінградського у шосе Київське ;

парку Ленінського комсомолу у парк Савицький; провулку Колгоспного у провулок Різницький. ІІІ . Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

7. Приморський районний суд міста Одеси постановою від 6 березня 2017 року задовольнив позовні вимоги частково.

8. Визнав протиправною бездіяльність Одеської міської ради, що знайшла свій прояв у невиконанні вимог абзацу 1 пункту 6 статті 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 317-VIII, зокрема, щодо невиконання обов`язку органу місцевого самоврядування у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом в установленому порядку здійснити демонтаж усіх пам`ятників, пам`ятних знаків, присвячених особам, причетним до організації та здійснення Голодомору 1932 - 1933 років в Україні, політичних репресій, особам, які обіймали керівні посади у комуністичній партії, вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних та автономних радянських республік (крім осіб, діяльність яких була значною мірою пов`язана з розвитком української науки та культури), працівникам радянських органів державної безпеки, подіям, пов`язаним з діяльністю комуністичної партії, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті, а також в установленому порядку перейменувати усі райони у містах, сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, проспекти, площі, майдани, набережні, мости, усі інші об`єкти топоніміки населених пунктів, а також інші географічні об`єкти, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, починаючи з 21 листопада 2015 року.

9. Визнав протиправною бездіяльність Одеського міського голови Геннадія Леонідовича Труханова, що знайшла свій прояв у невиконанні вимог абзаців 1 та 2 пункту 6 статті 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 317-VIII, зокрема, щодо невиконання обов`язку, у зв`язку з тим, що протягом зазначеного в абзаці першому пункту 6 зазначеного Закону строку міська рада в установленому цим Законом порядку не прийняла рішення про перейменування районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів чи інших об`єктів топоніміки населених пунктів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, прийняти таке рішення у формі розпорядження у тримісячний строк, що обчислюється з моменту закінчення строку, встановленого абзацом першим пункту 6 статті 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», починаючи з 21 лютого 2016 року.

10. У задоволенні інших позовних вимог - відмовив.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що права позивача як члена територіальної громади м. Одеси порушено, адже протягом встановлених строків відповідачі не виконали вимог Закону. На думку цього суду, позивач наділений правом вимагати від відповідачів своєчасного виконання приписів Закону № 317-VIII, оскільки в Україні запроваджено заборону пропаганди усіх видів символіки комуністичного та націонал-соціалістичного тоталітарних режимів в Україні.

11. Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 5 липня 2017 року скасував постанову Приморського районного суду м. Одеси від 6березня 2017 року прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовив повністю.

12. Відмовляючи у задоволенні позову суд апеляційної інстанції зазначив, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що Законом № 317-VIII передбачено наслідки невиконання міською радою та міським головою своїх повноважень у встановлений строк. Апеляційний суд зауважив, що 27 квітня 2016 року Одеською міською радою прийнято рішення №638-VІІ «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 09 листопада 2005 року № 4858-ІV «Про найменування вулиць, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, розташованих на території м. Одеси. Окрім того, 21 травня 2016 року Голова Одеської обласної державної адміністрації Саакашвілі М. прийняв розпорядження № 303/А-2016 «Про перейменування об`єктів топоніміки у населених пунктах Одеської області» та № 305/А-2016 «Про демонтаж пам`ятників і пам`ятних знаків комуністичного тоталітарного режиму».

13. На цій підставі суд апеляційної інстанції констатував, що на день подачі позовної заяви до суду (тобто до 25 серпня 2016 року) відповідні вимоги Закону фактично вже були виконані частково відповідачами та частково Головою Одеської обласної державної адміністрації.

14. На думку цього суду, звернення позивача до суду спрямоване на те, щоб змусити відповідачів виконувати вимоги Закону № 317-VIII. Між тим, позивачем не конкретизував в якій частині вимоги Закону № 317-VIII залишилися не виконаними, в чому на день звернення до суду (25 серпня 2016 року) полягало порушення прав позивача.

IV. Касаційне оскарження

15. У касаційні скарзі представник позивача просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі постанову суду першої інстанції.

16. Обґрунтовуючи касаційну скаргу зазначив, що станом на 21 листопада 2015 року і 21 лютого 2016 року відповідно Одеська міська рада та міський голова міста Одеси не виконали вимог пункту 6 статті 7 Закону № 317-VIII.

17. Висновки апеляційного суду щодо часткового виконання судових рішень представник позивача вважає помилковим і наголошує, що вимог Закону № 317-VIII відповідачі в повному обсязі не виконали, зокрема і досі в місті Одеса залишаються низка об`єктів топоніміки, які підлягають перейменуванню.

Релевантні джерела права й акти їх застосування

18. Згідно з пунктом 6 статті 7 Закону № 317-VIII Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським, районним державним адміністраціям, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом потрібно в установленому порядку здійснити демонтаж пам`ятників, пам`ятних знаків, присвячених особам, причетним до організації та здійснення Голодомору 1932 - 1933 років в Україні, політичних репресій, особам, які обіймали керівні посади у комуністичній партії, вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних та автономних радянських республік (крім осіб, діяльність яких була значною мірою пов`язана з розвитком української науки та культури), працівникам радянських органів державної безпеки, подіям, пов`язаним з діяльністю комуністичної партії, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті, а також в установленому порядку перейменувати райони у містах, сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, проспекти, площі, майдани, набережні, мости, інші об`єкти топоніміки населених пунктів, а також інші географічні об`єкти, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму.

19. У разі якщо протягом зазначеного в абзаці першому цього пункту строку сільською, селищною, міською радою в установленому цим Законом порядку не прийнято рішення про перейменування районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів чи інших об`єктів топоніміки населених пунктів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, таке рішення у формі розпорядження приймається відповідним сільським, селищним, міським головою (або особою, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) у тримісячний строк, що обчислюється з моменту закінчення строку, встановленого абзацом першим цього пункту. Таке розпорядження приймається з урахуванням вимог, встановлених цим Законом, статтею 3 Закону України "Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій", пропозицій громадськості, науковців та рекомендацій Українського інституту національної пам`яті.

20. У разі якщо протягом зазначеного в абзаці першому цього пункту строку Верховною Радою Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування (обласними, районними, сільськими, селищними, міськими радами) в установленому цим Законом порядку не прийнято рішення про перейменування назв географічних об`єктів, що містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, таке рішення у формі постанови приймається Кабінетом Міністрів України у тримісячний строк, що обчислюється з моменту закінчення строку, встановленого абзацом першим цього пункту. Таке розпорядження приймається з урахуванням вимог, встановлених цим Законом, статтею 5 Закону України "Про географічні назви", пропозицій громадськості, науковців та рекомендацій Українського інституту національної пам`яті.

21. У разі якщо протягом строку, зазначеного в абзаці другому цього пункту, сільським, селищним, міським головою (або особою, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) в установленому цим Законом порядку не прийнято рішення у формі розпорядження про перейменування районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів чи інших об`єктів топоніміки населених пунктів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, таке перейменування здійснюється розпорядженням голови відповідної обласної державної адміністрації (або особи, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження). Голова обласної державної адміністрації (або особа, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) зобов`язаний прийняти таке розпорядження у тримісячний строк, який обчислюється з моменту закінчення строку, визначеного абзацом другим цього пункту. Таке розпорядження приймається з урахуванням вимог, встановлених цим Законом, статтею 3 Закону України "Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій", пропозицій громадськості, науковців та рекомендацій Українського інституту національної пам`яті.

22. У разі якщо протягом зазначеного в абзаці першому цього пункту строку сільською, селищною, міською радою в установленому цим Законом порядку не прийнято рішення про демонтаж пам`ятників, пам`ятних знаків, присвячених особам, причетним до організації та здійснення Голодомору 1932 - 1933 років в Україні, політичних репресій, особам, які обіймали керівні посади у комуністичній партії, вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних та автономних радянських республік (крім осіб, діяльність яких була значною мірою пов`язана з розвитком української науки та культури), працівникам радянських органів державної безпеки, подіям, пов`язаним з діяльністю комуністичної партії, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті, таке рішення у формі розпорядження приймається відповідним сільським, селищним, міським головою (або особою, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) у тримісячний строк, що обчислюється з моменту закінчення строку, встановленого абзацом першим цього пункту.

23. У разі якщо протягом зазначеного в абзаці п`ятому цього пункту строку не здійснено демонтаж пам`ятників, пам`ятних знаків, присвячених особам, причетним до організації та здійснення Голодомору 1932 - 1933 років в Україні, політичних репресій, особам, які обіймали керівні посади у комуністичній партії, вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних та автономних радянських республік (крім осіб, діяльність яких була значною мірою пов`язана з розвитком української науки та культури), працівникам радянських органів державної безпеки, подіям, пов`язаним з діяльністю комуністичної партії, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті, такий демонтаж здійснюється за розпорядженням голови відповідної обласної державної адміністрації (або особи, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження). Голова обласної державної адміністрації (або особа, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) зобов`язаний прийняти таке розпорядження про демонтаж у тримісячний строк, який обчислюється з моменту закінчення строку, визначеного абзацом п`ятим цього пункту.

VI. Висновок Верховного Суду

24. Аналізуючи наведені положення пункту 6 статті 7 Закону № 317-VIII у контексті обставин цієї справи колегія суддів дійшла висновку, що ним визначено певний алгоритм дій органів місцевого самоврядування та голів місцевих державних адміністрацій щодо демонтажу пам`ятників, пам`ятних знаків, присвячених особам, причетним до організації та здійснення Голодомору 1932 - 1933 років в Україні, політичних репресій, <…>, перейменуванню районів у містах, скверів, <…>, а також географічних об`єктів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму.

25. Тобто, якщо у визначений строк відповідних рішень з цього приводу не приймуть місцеві ради і сільські, селищні, міські голови, то це повинен зробити голова відповідної обласної державної адміністрації.

26. Суд апеляційної інстанції встановив, що відповідачі вживали заходів, спрямованих на виконання вимог Закону № 317-VIII, проте в повному обсязі вимог Закону № 317-VIII (в місті Одеса) у визначені строки не виконано.

27. Втім, за таких обставин не можна вважати, що відповідачі протиправно бездіяли, якщо у визначені строки в місті залишилися об`єкти, які мають бути демонтовані та/чи, зокрема, вулиці, сквери, географічні об`єкти, які слід перейменувати з урахуванням вимог згаданого Закону.

28. Відповідач як житель міста Одеси причетний до подій, які в ньому відбуваються, і має право брати участь у прийнятті органами місцевого самоврядування рішень, які стосуються питань місцевого значення. Однак таке право він може реалізовувати у визначений спосіб і у встановленому порядку (як-от брати участь у громадських слуханнях). Тож колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що спосіб, в який позивач вирішив захистити своє, як він вважає, порушене право, по суті є намаганням змусити відповідачів виконувати вимоги Закону № 317-VIII, що не узгоджується із завданнями адміністративного судочинства.

29. Відповідно до частини першої, другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

30. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

31. Відповідно до частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

32. Переглянувши оскаржене судове рішення суду апеляційної інстанцій в межах своїх повноважень та доводів касаційної скарги колегія судів вважає, що таке відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскарженого судового рішення відсутні.

33. Доводи касаційної скарги обставин справи та висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - Карташова Артема Геннадійовича залишити без задоволення.

2. Постанову постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 5 липня 2017 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді В. М. Бевзенко

Н. А. Данилевич