Справа № 1340/5066/18
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/8030/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 Р. ОСОБА_2 .,

представника відповідача Ворошилової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Гулкевич І.З.,

час ухвалення рішення 16:16:48,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 03.07.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Шахта «Надія» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області, в якому просило визнати бездіяльність відповідача протиправною щодо неприпинення нарахування пені на податкове повідомлення-рішення від 15.10.2010 року № та зобов`язати відповідача винести рішення, яким вивести з облікової картки пеню, яка була нарахована на скасоване податкове повідомлення-рішення від 15.10.2010 року № .

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року позов задоволено частково: зобов`язано Головне управління ДФС у Львівській області прийняти рішення, яким вивести з облікової картки ПАТ «Шахта «Надія» пеню, яка нарахована на скасоване податкове повідомлення-рішення від 15.10.2010 року № ; у задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що оскільки постановою Львівського окружного адміністративного суду від 18.05.2011 року у справі № 2а-8517/10/1370, яка набрала законної сили, було скасовано податкове повідомлення-рішення від 15.10.2010 року № , то дане податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним у день набрання законної сили цим рішенням суду. На підставі цього рішення до інформаційної системи органів ДФС належало внести показники за результатами розгляду судом скарги на зазначене податкове повідомлення-рішення. Однак така інформація не внесена до особових карток позивача, у результаті чого за ним обліковується юридично не існуюча пеня, що виникла на підставі вказаного податкового повідомлення-рішення. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав зобов`язати відповідача прийняти рішення, яким вивести з облікової картки пеню, яка нарахована на скасоване податкове повідомлення-рішення від 15.10.2010 року № . При цьому, суд вважав, що задоволення зазначеної позовної вимоги є належним та достатнім способом захисту порушеного права позивача, а тому, на думку суду, вимога позивача визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування пені на податкове повідомлення-рішення від 15.10.2010 року № не підлягає задоволенню.

Рішення в частині задоволення позову в апеляційному порядку оскаржив відповідач. Вважає, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд неповно з`ясував обставини, що мали значення для вирішення справи і висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить скасувати рішення і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відповідно до положень «Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року № 422, після рознесення сум надходжень до ІКП автоматично проводиться розрахунок пені та проведення відповідних операцій щодо нарахування пені в ІКП. Відповідно до даних ІКП позивача з ПДВ за 2015 рік вилучення з обліку штрафних санкцій по податковому повідомленню-рішенню від 15.10.2010 року № у 2015 році не відбувалося, відповідно штрафні санкції по ньому обліковувались у податковому боргу, на який в порядку черговості при сплаті коштів до бюджету 30.09.2015 року та 26.10.2015 року правомірно нараховувалась пеня.

Рішення в частині відмови у задоволенні позову не оскаржене, а тому з врахуванням положень ч. ч. 1, 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встанови суд, ПАТ «Шахта «Надія» звернулося до Головного управління ДФС у Львівській області з листом від 30.07.2018 року № 09/829 про надання розшифровки загальної суми пені, яка утворилася станом на 01.08.2018 року.

Листом від 14.08.2018 року № 28430/13-01-07-09 Головне управління ДФС у Львівській області надіслало позивачу таку розшифровку.

Позивач зазначає, що на підставі проведеного аналізу заборгованості із сплати пені згідно із наданою відповідачем розшифровкою ним було встановлено, що контролюючий орган нараховує пеню на суму податкового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням Державної податкової інспекції у Сокальському районі Львівської області від 15.10.2010 року № . Зазначених обставин відповідач не заперечує.

22.08.2018 року ПАТ «Шахта «Надія» звернулось до Головного управління ДФС у Львівській області із заявою № 09/918, в якій просило провести коригування облікової картки підприємства, зменшивши податковий борг із сплати податку на додану вартість, шляхом виключення пені по податковому повідомленні-рішенні від 15.10.2010 року № . Заяву мотивувало тим, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 18.05.2011 року у справі № 2а-8517/10/1370, яка набрала законної сили, було скасоване зазначене податкове повідомлення-рішення, а тому нарахування пені на скасоване податкове повідомлення-рішення є протиправним.

Як встановив суд, станом на час звернення позивача з даним позовом відповідач відповіді на зазначену заяву не надав. Водночас, відповідач, як зазначено вище, не заперечує факту нарахування у 2015 році пені на суму податкового боргу, який виник на підставі вказаного податкового повідомлення-рішення від 15.10.2010 року № , мотивуючи свої дії тим, що нарахування пені здійснюється автоматично на підставі даних картки обліку платника податків, а оскільки у 2015 році не відбулось вилучення з картки позивача відомостей про штрафні санкції по вказаному рішенні, відповідно, вони обліковувались як податковий борг, на який в порядку черговості при сплаті позивачем коштів до бюджету нараховувалась пеня, зокрема: 30.09.2015 року в сумі 115195,80 грн., 5702,42 грн., 0,58 грн. і 17865,89 грн. та 26.10.2015 року 104265,84 грн., 128660,17 грн., 38940,83 грн., 267586,84 грн., 67875, 59 грн., 694902,63 грн., 93373, 68 грн. і 8483,32 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржених дій (бездіяльності) відповідача, зважаючи на таке.

Відповідно до пп. пп. 14.1.39, 14.1.162, 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності; податковий борг це сума грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом; пеня це сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Отже, відповідно до змісту наведених вище законодавчих визначень, підставою нарахування пені є несплата платником податків у встановлені законодавством строки сум узгоджених грошових зобов`язань, в тому числі, визначених контролюючим органом.

Порядок та процедура узгодження грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом, визначена ст. 56 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

А згідно з абз. 4 п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Тобто грошове зобов`язання, визначене контролюючим органом, у випадку його оскарження платником податку в судовому порядку, набуває статусу узгодженого лише після набрання законної сили рішенням суду у відповідній справі, за умови, що оскаржене рішення контролюючого органу не було скасоване судом. Відповідно нарахування пені на таке зобов`язання можливе виключно після набрання законної сили рішенням суду, яким відмовлено у задоволенні скарги (позову) платника податків.

Як встановив суд, ДВАТ «Шахта «Надія» (найменування на той час) оскаржило податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Сокальському районі Львівської області від 15.10.2010 року № (правонаступником якої є Головне управління ДФС у Львівській області) в судовому порядку.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 18.05.2011 року у справі № 2а-8517/10/1370 вказане податкове повідомлення-рішення було скасоване. Зазначене судове рішення, як встановлено з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, набрало законної сили 03.06.2011 року.

Відповідно до пп. 60.1.4 п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Згідно з п. 60.5 ст. 60 Податкового кодексу України у випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, враховуючи описані вище обставини та норми законодавства, колегія суддів зазначає, що сума зобов`язання (штрафних санкцій), визначена позивачу податковим повідомленням-рішенням Державної податкової інспекції у Сокальському районі Львівської області від 15.10.2010 року № , не набула статусу узгодженої в зв`язку з оскарженням та скасуванням даного рішення, а саме податкове повідомлення-рішення є відкликаним з дня набрання законної сили рішенням суду про його скасування.

Тому, на переконання колегії суддів, у контролюючого органу були відсутні правові підстави для нарахування пені на суми, визначені податковим повідомленням-рішенням від 15.10.2010 року № , відповідно здійснення відповідачем такого нарахування є незаконним.

Доводи відповідача про те, що нарахування пені здійснюється автоматично програмним забезпеченням після рознесення сум надходжень до індивідуальної картки платника податку, колегія суддів вважає безпідставними та не бере до уваги, скільки, як зазначено вище, взагалі були відсутні правові підстави для нарахування пені по сумах, визначених податковим повідомленням-рішенням від 15.10.2010 року № , в зв`язку з тим, що дані суми не набути статусу узгоджених, а саме рішення згідно із законодавством є відкликаним. При цьому, обов`язок внести відповідні відомості в програмне забезпечення покладено на уповноважені структурні підрозділи (посадових осіб) контролюючого органу, однак саме у зв`язку з протиправним невиконанням ними такого обов`язку відбулось спірне нарахування пені позивачу. Водночас, зважаючи на викладене вище, специфіка роботи програмного забезпечення, на що посилається відповідач, на думку колегії суддів, не має значення для вирішення спору. Крім того, слід зазначити, що внесення базових даних (показників) в інформаційні системи, за допомогою яких, серед іншого, нараховується пеня, здійснюється в ручному режимі, зокрема, вводяться відомості щодо наявних зобов`язань, податкового боргу, рішень контролюючих органів щодо нарахування зобов`язань тощо.

Також колегія суддів зазначає, що з 10.06.2016 року набув чинності «Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року № 422, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 року за № 751/28881.

Згідно з нормами розділу 1 цього Порядку оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС. При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою. У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.

Положеннями розділу 2 даного Порядку передбачено, зокрема, що метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу. Облікові та звітні показники включаються до еталонних довідників з подальшим обов`язковим внесенням відповідних змін до реєстрів операцій та показників, які формуються ДФС за погодженням Міністерства фінансів України. Зміни до реєстрів операцій та показників вносяться не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем впровадження нових операцій та/або показників.

У розділі VII Порядку визначений механізм перенесення до ІКП результатів адміністративного та/або судового оскарження рішень органів ДФС та методи контролю достовірності відповідних показників, положеннями якого передбачено, що інформація, внесена та збережена відповідальним юристом в інформаційній системі, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, щодня автоматично відображається в реєстрі «Апеляційне та судове оскарження» підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи. Первинними документами, на підставі яких вносяться первинні показники до інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, є, в тому числі, рішення суду, прийняте по суті, що набрало законної сили (перша інстанція, апеляційна чи касаційна інстанція, Верховний Суд України), а до первинних показників належать, зокрема, такі дані первинних документів, як сума, визначена рішенням суду, що набрало законної сили

Проаналізувавши зміст описаних вище положень зазначеного Порядку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у платника податків матеріально-правового інтересу в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків.

В свою чергу, як також правильно зазначив суд першої інстанції, постанова Львівського окружного адміністративного суду від 18.05.2011 року у справі № 2а-8517/10/1370, яка набрала законної сили, є тим судовим рішенням, передбаченим вказаним Порядком, на підставі якого до інформаційної системи органів ДФС слід внести показники за результатами розгляду скарги позивача на податкове повідомлення-рішення від 15.10.2010 року № .

Однак, як встановив суд, зазначена інформація за результатами судового розгляду не внесена до його особових карток, у результаті чого за позивачем обліковується юридично не існуюча пеня, що виникла на підставі податкового повідомлення-рішення № від 15.10.2010 року.

Враховуючи описані вище обставини та норми законодавства, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав зобов`язати відповідача прийняти рішення, яким вивести з облікової картки пеню, яка нарахована на скасоване податкове повідомлення-рішення від 15.10.2010 року № .

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року у справі № 1340/5066/18 за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Н. М. Судова-Хомюк
Л. Я. Гудим
Повне судове рішення складено 15.11.2019 року