Справа № 607/21338/19
Суддя: Грицай К. М.
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2019 Справа №607/21338/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Грицай К.М.

за участю секретаря с/з Стус К.І.

учасників справи: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, Брусилівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, Брусилівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18№196934 від 05.09.2019 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн. за те, що 05 вересня 2019 року об 11 год. 00 хв. він не користувався ременем безпеки, чим порушено вимоги п. 2.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР).

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач ОСОБА_1 зазначає, що спірну постанову вважає такою, що винесена з порушеннями норм законодавства та підлягає скасуванню, оскільки жодного правопорушення він не вчиняв. Порушення ґрунтується на припущеннях працівника ДПС. Фото, відео фіксація, яке б підтверджувало вчиненням ним правопорушення надано йому не було.

11 вересня 2019 року вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін.

07 жовтня 2019 року ухвалою суду в якості співвідповідача залучений Брусилівський ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився та не повідомив суду про причини своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи вимоги ч.1 ст. 205 КАС України, суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача Брусилівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області в судове засідання не з`явився та не повідомив суду про причини своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Ваховуючи вимоги ч.1 ст. 205 КАС України, суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Суд, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне:

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 196934 від 05 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 5 ст. 121 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн. Постанова отримана позивачем 05.09.2019 року.

Вказаною постановою констатовано, що ОСОБА_1 , на транспортному засобі Мерседес, д.н.з. НОМЕР_1 05.09.2019 року об 11 год. 00 хв. на 86 км. а/д Київ-Чоп не корис тувався поясом безпеки, чим порушено вимоги п. 2.3 ПДР.

Згідно ч.5 ст. 121 КУпАП п орушення правил користування ременями безпеки тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.2.3 в) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі;

Із змісту позову встановлено, що позивач заперечує обставини викладені у постанові щодо порушення ним вимог щодо користування ременем безпеки 2.3 ПДР України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Згідно вимог ч. 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення.

Проте, як вбачається із спірної постанови серії ДПО18 №196934 від 05.09.2019 року, у ній зазначено про вчинення правопорушення на автодорозі 86 км а/д Київ-Чоп, тобто не вказане точне місце вчинення правопорушення.

Відповідачем, в порядку п.8 ч.9 ст.171 КАС України, до початку судового засідання не подано відзив на позовну заяву та докази, про що зазначено в ухвалі про відкриття провадження, яку йому надіслано, хоча відповідно до ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, відсутність відеозапису також не дає можливості встановити факт дотримання інспектором поліції при складанні оскаржуваної постанови положень КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Сама по собі постанова у справі про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Однак, відповідач в судове засідання не надав належних та допустимих доказів на підтвердження обставин викладених у постанові та на спростування доводів позивача.

З огляду на наведене суд приходить до переконання, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні, достатні та достовірні докази, які б підтвердили факт порушення позивачем ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, суд приходить до висновку, що постанова працівника поліції СРПП № 4 Брусилівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області підлягає до скасування, як така, що винесена без повного з`ясування обставин справи.

Згідно вимог ч. 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому позов підлягає до задоволення, шляхом скасування спірної постанови про накладення адміністративного стягнення від 05.09.2019 року, а провадження у справі закриттю.

Поряд з тим, у судовому засіданні не було надано доказів винесення оскаржуваної постанови працівниками Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, тому у задоволенні позовних вимог до даного відповідача слід відмовити.

Керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст.247, 251, 252, 258, 280, 283, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 196934 від 05 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП закрити.

У задоволенні вимог до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному пунктом 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Котляревського,24 м. Тернопіль).

Відповідач: Брусилівський ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області. (місцезнаходження: вул. Єдності, 3 м. Брусилів, Житомирська область).

Головуючий суддяК. М. Грицай