Справа № 817/1950/16
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 листопада 2019 року

Київ

справа №817/1950/16

адміністративне провадження №К/9901/15547/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі Суд): головуючого судді Бевзенка В.М., суддів: Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатенко О.В.,

представника позивача Гвоздецький А.М., Шагірманов Д.О.,

представника відповідача Ганов О.О.,

представника третьої особи Януль В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Релігійна громада Свято Покровської парафії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с.Рясники

на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 16.02.2017

(постановлену у складі судді Сала А.Б.)

та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2017

(постановлену у складі колегії суддів Охрімчук І.Г., Жизневської А.В., Котік Т.С.)

у справі №817/1950/16

за позовом Української православної церкви с. Рясники Парафіяльної ради Свято-Покровського храму Рівненської єпархії

до голови Рівненської обласної державної адміністрації, Рівненської обласної державної адміністрації

третя особа Релігійна громада Свято Покровської парафії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с.Рясники

про визнання протиправним та скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

Українська православна церква с. Рясники Парафіяльної ради Свято-Покровського храму Рівненської єпархії звернулась до суду з позовом до Рівненської обласної державної адміністрації, Голови Рівненської обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Релігійна громада Свято Покровської парафії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с.Рясники, в якому просила визнати протиправним та скасувати розпорядження Голови Рівненської обласної державної адміністрації від 03.11.2016 №668 «Про використання Покровської церкви в с. Рясники Гощанського району», яким внесено зміни до рішення виконавчого комітету Рівненської обласної ради народних депутатів щодо передачі у безоплатне користування позивачу культової будівлі та визначено користування даною культовою будівлею за позивачем та третьою особою на умовах, передбачених в окремих договорах.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Рівненської обласної ради народних депутатів від 03.12.1991 №221 позивачу передано у безоплатне користування для проведення богослужіння Свято-Покровський храм в с. Рясники, а відповідач, приймаючи спірне рішення про встановлення користування храмом, вийшов за межі своїх повноважень, чим порушив права, свободи та охоронювані законом інтереси позивача. Також, позивач зазначає, що 03.10.1988 відділ охорони пам'яток архітектури Державного комітету Української РСР в справах будівництва передав за охоронним договором позивачу у безстрокове користування Покровську церкву 1911 року, чинність якого підтверджена рішенням Гощанського районного суду від 20.10.2015 у справі №557/1003/15-а, залишеного без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2015. На думку позивача, спірним рішенням відповідач фактично вніс зміни до чинного договору користування культовою спорудою, укладеного з позивачем ще у 1991 році, в односторонньому порядку, що, як вважає представник позивача, у разі спору може бути вирішено лише у порядку цивільного судочинства. Крім того, позивач обгрунтовує позов тим, що норма частини третьої статті 17 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» від 23.04.1991 №987-XII (далі Закон №987-XII), якою встановлено можливість передачі культової споруди у почергове користування релігійним громадам не підлягає до застосування, оскільки дана культова споруда вже знаходиться у користуванні позивача у встановленому законом порядку, а тому внесення змін до чинного договору користування, за відсутності згоди позивача, може бути вирішене виключно у судовому порядку. На підставі викладеного представник позивача просила суд скасувати спірне розпорядження та задовольнити позов повністю.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 16.02.2017, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2017, адміністративний позов задоволено частково, скасовано пункти 1, 2 та 4 Розпорядження голови Рівненської обласної державної адміністрації від 03.11.2016 №668 «Про використання Покровської церкви в с.Рясники Гощанського району», в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позов частково, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що наявність належним чином оформленого договору безоплатного користування між державним органом і релігійною громадою за обставин, коли обов'язок організації і виконання рішення облвиконкому щодо укладення такого договору не був покладений на релігійну громаду, а культова споруда і майно, яке в ній знаходилось, були передані їй і довготривалий час (з 1988 року) перебували у користуванні, не дає підстав вважати, що таке фактичне користування було неправомірним.

Таким чином, суди дійшли висновку, що позивач правомірно користувався культовою спорудою Свято-Покровською церквою у с.Рясники Гощанського району одноособово на підставі охоронного договору від 03.10.1988, укладеного з обласним відділом у справах будівництва та архітектури виконкому Рівненської обласної ради.

Посилаючись на положення статтей 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що вносячи зміни до рішення виконавчого органу міської ради - рішення виконавчого комітету Рівненської обласної Ради народних депутатів від 03.12.1991 №221, відповідач - Голова Рівненської обласної державної адміністрації, вийшов за межі наданих законом повноважень, відтак спірне рішення в частині пунктів 1, 2, 4 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відмовляючи в задоволенні позову в іншій частині позовних вимог суди виходили з того, що пункти 3, 5, 6, 7, 8 спірного розпорядження є організаційно-розпорядчими та не становлять предмет спору, а тому підстави для задоволенні позову у цій частині позовних вимог відсутні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанції, Релігійна громада Свято Покровської парафії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с.Рясники подала касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю, оскільки вважає, що рішення судів попередніх інстанції були прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга, зокрема, обґрунтована тим, що судами попередніх інстанцій не було надано правової оцінки обставинам справи про те, що Охоронний договір від 03.10.1988 було укладено з Церковною радою Російської православної церкви, в той час як згідно статуту позивача він не є правонаступником Російської православної церкви.

Рівненською обласною державною адміністрацією подано пояснення по справі, в якому Рівненська обласна державна адміністрація просить скасувати постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2017 року у справі № 817/1950/16, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно Охоронного договору від 03.10.1988 Облвідділом в справах будівництва та архітектури виконкому Ровенської обласної Ради народних депутатів було передано парафії Церковної Ради с.Рясники Гощанського району у користування Покровську церкву 1911 року, що є на державній охороні і являється пам'яткою архітектури, для використання приміщення цього пам'ятника для безпосереднього богослужіння.

До Охоронного договору від 03.10.1988 складено Акт технічного огляду пам'ятника архітектури при передачі його в оренду (використання) від 03.10.1988, згідно якого проведено технічний огляд Покровської церкви 1911 року, яка є на державній охороні і передається позивачу для здійснення релігійних обрядів та засвідчено її задовільний стан.

Рішенням Рівненського облвиконкому від 25.09.1991 №173 зареєстровано статут релігійної громади Української Православної Церкви в с.Рясники Гощанського району Рівненської області.

Рішенням виконавчого комітету Рівненської обласної ради народних депутатів від 03.12.1991 №221 передано у безоплатне користування релігійним громадам Української православної церкви, статути яких зареєстровані рішенням виконкому обласної Ради народних депутатів від 25.09.199 №173 культові будівлі, та вирішено укласти охоронно-орендні договори з релігійними громадами по використанню ними культових будівель з додержанням установлених правил охорони і використання пам'яток історії та культури, зокрема, в селі Рясники (пункт 4 рішення від 03.12.1991 №221).

27.05.2015 Рясниківською сільською радою Гощанського району Рівненської області видано довідку №562 по те, що богослужіння у Свято-Покровській церкві с. Рясники Гощанського району Рівненської області, яка належить громаді села, здійснює релігійна громада Української Православної Церкви в с. Рясники Гощанського району Рівненської області з дня реєстрації статуту (1991 р.).

Згідно листа від 01.07.2016 №1485/0-2016 Гощанська районна державна адміністрація Рівненської області повідомила Рівненську обласну державну адміністрацію, що в ході детального вивчення складної релігійної ситуації, що склалася на території с. Рясники Гощанського району, безпосереднього спілкування з представниками обох релігійних громад с. Рясники та на підставі вивчення матеріалів справи, які надані Бабинською ОТГ, комісія вирішила рекомендувати Рівненській облдержадміністрації встановити почергове користування культовою будівлею - Покровською церквою в с. Рясники Гощанського району.

Розпорядженням Голови Рівненської обласної державної адміністрації від 03.11.2016 №668 «Про використання Покровської церкви в с.Рясники Гощанського району» вирішено, зокрема:

1. Внести зміни до пункту 4 рішення виконавчого комітету Рівненської обласної Ради народних депутатів від 03 грудня 1991 року №221 «Про реєстрацію статутів релігійних громад та передачу культових будівель» в частині, що стосується передачі у безоплатне користування релігійній громаді Української Православної Церкви в с. Рясники Гощанського району культової будівлі та укладення з нею охоронно-орендного договору по використанню нею культової будівлі з додержанням установлених правил охорони і використання пам'яток історії та культури, виключивши його.

2. Визначити, що культовою будівлею - Покровською церквою в с. Рясники Гощанського району по вул. Рівненська, 2, що є пам'яткою архітектури місцевого значення (охоронний №65-Рв), користуються релігійні громади Української Православної Церкви в с. Рясники Гощанського району (статут зареєстровано від 25 вересня 1991 року №173) та Св. Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви - Київський Патріархат с. Рясники (статут зареєстровано розпорядженням голови Рівненської обласної державної адміністрації від 20 липня 2015 року №378) у порядку і на умовах, передбачених окремими договорами.

3. Гощанській районній державній адміністрації спільно з виконавчим комітетом Бабинської сільської ради Гощанського району утворити комісію для визначення порядку користування культовою будівлею - Покровською церквою с. Рясники Гощанського району по вул. Рівненській,2 і проведення інвентаризації культового майна із затвердженим графіком проведення почергових богослужінь у храмі релігійними громадами у разі, не досягнення домовленості між ними. Комісії у двотижневий термін подати висновки за результатами проведеної роботи управлінню культури і туризму обласної державної адміністрації.

4. Гощанській районній державні адміністрації укласти з релігійними громадами Української Православної Церкви в с.Рясники Гощанського району і Св. Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви - Київський Патріархат с.Рясники Гощанського району договори на безоплатне користування приміщенням Покровської церкви в с. Рясники Гощанського району з дотриманням установлених вимог чинного законодавства та інформувати про результати обласну державну адміністрацію.

Іншими пунктами цього розпорядження визначається порядок його виконання.

Не погоджуючись з рішенням Голови Рівненської обласної державної адміністрації щодо встановлення почергового користування Покровською церквою позивач звернувся із даним позовом до суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 35 Конституції України передбачено, що кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність. Здійснення цього права може бути обмежене законом лише в інтересах охорони громадського порядку, здоров'я і моральності населення або захисту прав і свобод інших людей.

За змістом статті 3 Закону №987-XII кожному громадянину в Україні гарантується право на свободу совісті. Це право включає свободу мати, приймати і змінювати релігію або переконання за своїм вибором і свободу одноособово чи разом з іншими сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, відправляти релігійні культи, відкрито виражати і вільно поширювати свої релігійні або атеїстичні переконання.

Згідно статті 13 Закону №987-XII релігійна організація визнається юридичною особою з дня її державної реєстрації. Релігійна організація як юридична особа користується правами і несе обов'язки відповідно до чинного законодавства і свого статуту (положення).

Згідно пункту 6 Постанови Верховної Ради Української РСР Про порядок введення в дію Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» від 23 квітня 1991 року N988-XII Кабінету Міністрів України, Уряду Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям забезпечити відповідно до Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації» повернення у власність чи передачу у безоплатне користування релігійним громадам культових будівель і майна з урахуванням:

- прав релігійних громад, яким належали ці будівлі і майно на момент їх переходу у власність держави;

- прав релігійних громад, які користуються цими будівлями і майном у встановленому законом порядку;

- вкладення коштів релігійними громадами у спорудження, переобладнання культової будівлі і тривалості користування нею;

- наявності у даному населеному пункті (місцевості) інших культових будівель та їх використання релігійними громадами відповідних віровизнань;

- інших суттєвих обставин у їх сукупності.

Рішення відповідного державного органу має бути мотивованим.

За змістом статті 17 Закону №987-XII релігійні організації мають право використовувати для своїх потреб будівлі і майно, що надаються їм на договірних засадах державними, громадськими організаціями або громадянами.

Культові будівлі і майно, які становлять державну власність, передаються організаціями, на балансі яких вони знаходяться, у безоплатне користування або повертаються у власність релігійних організацій безоплатно за рішеннями обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а в Республіці Крим - Уряду Республіки Крим.

Культова будівля і майно, що є державною власністю, можуть передаватися у почергове користування двом або більше релігійним громадам за їх взаємною згодою. За відсутності такої згоди державний орган визначає порядок користування культовою будівлею і майном шляхом укладення з кожною громадою окремого договору.

Таким чином, надання у користування або передачі у власність релігійним організаціям культових будівель, які були визнані державної власністю за радянських часів, здійснюється шляхом прийняття окремого рішення органу державної влади, який є власником відповідної культової будівлі.

При цьому, у випадку, коли на відповідній території існує дві і більше релігійні громади, які виявляють бажання користуватись культовою будівлею, при відсутності їх згоди щодо порядку такого користування, державний орган самостійно визначає порядок користування культовою будівлею і майном шляхом укладення з кожною громадою окремого договору.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, на момент розгляду справи у с.Рясники Гощанського району Рівненської області зареєстровано дві релігійні громади православної церкви:

- релігійна громада Української православної церкви с.Рясники Парафіяльної ради Свято-Покровського храму Рівненської єпархії;

- релігійна громада Свято Покровської парафії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с.Рясники (правонаступник релігійної громади Св.Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної церкви - Київський патріархат с.Рясники Гощанського району.

Також, судами встановлено, що між зазначеними громадами існує спір щодо користування культовою спорудою Свято-Покровська церква.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Рівненської обласної ради народних депутатів від 03.12.1991 №221 передано у безоплатне користування релігійним громадам Української православної церкви, статути яких зареєстровані рішенням виконкому обласної Ради народних депутатів від 25.09.1991 №173 культові будівлі та вирішено укласти охоронно-орендні договори з релігійними громадами по використанню ними культових будівель з додержанням установлених правил охорони і використання пам'яток історії та культури, зокрема, в селі Рясники (пункт 4 рішення від 03.12.1991 №221).

Відповідно до пункту 1 Розділу І Охоронного договору від 03.10.1988 Облвідділ в справах будівництва та архітектури виконкому Рівненської обласної Ради народних депутатів передає, а Церковна рада с.Рясники Мнишин Гощанського району приймає в безоплатне користування будинок пам'ятника архітектури Покровську церкву 1911 року с.Рясники Гощанського району, що є на державній охороні, щоб використовувати приміщення цього пам'ятника для безпосереднього богослужіння.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, під час судового розгляду представником позивача та представниками третьої особи на стороні відповідача не заперечувалась відсутність укладених відповідних договорів про користування культовою спорудою Свято-Покровською церквою у встановленому порядку як у Української Православної Церкви с.Рясники Парафіяльної ради Свято-Покровського храму Рівненської Єпархії, так і у Релігійної громади Св. Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви - Київський Патріархат с.Рясники Гощанського району.

Таким чином, Суд дійшов висновку, що порядок передачі будівлі церкви у власність та/або користування будь-якій релігійній громаді с.Рясники, встановлений чинним законодавством, дотримано не було, оскільки у справі судами попередніх інстанцій було встановлено, що рішення про передачу у власність або у користування як позивачу, так і третій особі власником не приймалося, жодних договорів з цими особами безпосередньо не укладалося.

Таким чином, позивач та третя особа, як релігійні громади, що зареєстровані у встановленому законом порядку у с.Рясники Гощанського Рівненської області, мають визначені Конституцією України рівні права користування культовою спорудою Свято-Покровською церквою у встановленому законом порядку.

З огляду на встановлені обставини справи, Суд вважає безпідставними посилання позивача у ході розгляду справи на постанову Верховного Суду України від 18.11.2009, оскільки обставини у цій справі не є подібними.

Суди першої інстанції дійшли передчасного висновку щодо правомірного одноособового користування позивачем культовою спорудою - Свято-Покровською церквою у с.Рясники Гощанського району, 1911 року забудови, на підставі охоронного договору від 03.10.1988, укладеного з обласним відділом у справах будівництва та архітектури виконкому Рівненської обласної ради, посилаючись постанову Гощанського районного суду Рівненської області від 20.10.2015, що набрала законної сили 09.12.2015, у справі №557/1003/15-а за позовом Української православної церкви с.Рясники Парафіяльної ради Свято-Покровського храму Рівненської єпархії до Рясниківської сільської ради Гощанського району Рівненської області про скасування рішення органу місцевого самоврядування та зобов'язання вчинити певні дії. Судом у вказаній справі було, зокрема, встановлено, що використання позивачем приміщення Покровської церкви, яка розташована в с.Рясники Гощанського району, на даний час проводиться на законних підставах, оскільки це приміщення передано релігійній громаді у безстрокове користування у 1988 році, що підтверджується охоронним договором від 03.10.1988, укладеним між обласним відділом в справах будівництва та архітектури виконкому Рівненської обласної ради та церковною радою. На даний час вказаний договір ніким не змінювався та не скасовувався у встановленому законом порядку, отже є чинним.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вирішення справи в суді апеляційної інстанції), яка кореспондує правилам частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вирішення справи в суді касаційної інстанції) передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, за змістом наведеної норми процесуального права учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи.

Водночас таке звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматись судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні.

Відповідно до частини 3 Указу Президента України «Про Положення про місцеву державну адміністрацію» від 14.04.1992 №252 установлено, що місцева державна адміністрація є правонаступником виконавчих комітетів відповідних Рад народних депутатів щодо прийнятих ними рішень, узятих зобов'язань та покладених на них законодавством обов'язків у тій їх частині, яка не суперечить Закону України «Про Представника Президента України» та Закону України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування».

Враховуючи все вищенаведене, положення статті 17 Закону №987-XII, частини 3 Указу Президента України «Про Положення про місцеву державну адміністрацію» від 14.04.1992 №252, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що оскаржуване рішення в частині пунктів 1, 2 та 4 прийняте відповідачем поза межами повноважень, встановлених законом.

Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позову в іншій частині позовних, оскільки 3, 5, 6, 7 та 8 спірного розпорядження мають організаційно-розпорядчий характер та не становлять предмет спору в цій справі.

Відповідно до частини першої, третьої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права в частині задоволення позову, що є підставою для скасування судових рішень в цій частині і ухвалення нового рішення.

Згідно статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій в частині відмови в задоволенні позову є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень в цій частині відсутні.

Таким чином, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга має бути задоволена частково, а рішення судів першої та апеляційної інстанції в частині задоволення позову підлягають скасуванню з прийняттям нового рішення в цій частині про відмову в задоволенні позову, а в іншій частині залишенню без змін.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Релігійної громади Свято Покровської парафії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с.Рясники задовольнити частково.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 16.02.2017 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2017 у цій справі скасувати в частині задоволення позову та ухвалити нову постанову, якою у задоволені позову Української православної церкви с. Рясники Парафіяльної ради Свято-Покровського храму Рівненської єпархії до голови Рівненської обласної державної адміністрації, Рівненської обласної державної адміністрації третя особа Релігійна громада Свято Покровської парафії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с.Рясники про визнання протиправним та скасування розпорядження відмовити.

В іншій частині Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 16.02.2017 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2017 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Повний текст рішення складено 11 листопада 2019 року.

Головуючий суддя В.М.Бевзенко

судді Н.А.Данилевич

Н.В. Шевцова