Справа № 826/16219/17
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

при секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ "Банк "Фінанси та Кредит" до Головного територіального управління юстиції у місті Києві в особі Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва, треті особи: ОСОБА_1 , Міністерство юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного територіального управління юстиції в місті Києві в особі Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва, треті особи: ОСОБА_1 , Міністерство юстиції України, про визнання протиправною та скасування постанови.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2018 року позовну заяву Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ "Банк "Фінанси та Кредит" повернуто позивачу на підставі п. 1 ч. 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з тим, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

27 лютого 2018 року позивач подав апеляційну скаргу на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2018 року.

Ухвалою від 21 березня 2018 року Київський апеляційний адміністративний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою на підставі п.4 ч.1 статті 299 КАС України у зв`язку з неподанням апелянтом в установлений судом строк заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Постановою від 10 жовтня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» задовольнив, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2018 року скасував, а справу направив до Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відтак, на розгляді апеляційного суду перебуває скарга позивача на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2018 року про повернення позовної заяви.

Скаргу обґрунтовано тим, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ "Банк "Фінанси та Кредит" ухвалу про залишення її позову без руху взагалі не отримувала, тому й не мала можливості усунути недоліки, визначені судом у такій ухвалі.

Оскільки сторони до суду не з`явилися, справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 статті 229 КАС України.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши та перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2017 року позовну заяву було залишено без руху та надано п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання вказаної ухвали.

Копія ухвали суду першої інстанції від 12 грудня 2017 року про залишення позовної заяви без руху направлялася позивачу рекомендованою кореспонденцією за адресою, зазначеною ним в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 . Однак, даний поштовий конверт повернувся до суду поштовою службою з відміткою «неправильно зазначена, відсутня адреса одержувача».

Відповідно до ч.11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Крім того, в силу п.4 ч.6 статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Тобто, з наведених норм вбачається, що КАС України передбачає певний перелік випадків, коли повістка чи рішення суду за відсутності незалежних від суду причин вважаються врученими адресатам. Між тим, в даному випадку, на думку колегії суддів, причина, по якій поштове відправлення повернулося назад до суду без вручення адресату - «неправильно зазначена, відсутня адреса одержувача» - дійсно не залежала від суду, проте, в рівній мірі вона не залежала і від позивача. Так, по всіх матеріалах справи апелянтом зазначалася саме така адреса для листування: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 60, та всі поштові відправлення, що направлялися на цю адресу позивачем добросовісно отримувалися.

Також колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції не було вжито інших заходів для належного повідомлення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ "Банк "Фінанси та Кредит" про залишення позову без руху, як то повторне надіслання поштового відправлення, надіслання копії відповідної ухвали на електронну адресу чи повідомлення позивача телефонограмою про рух справи.

Відповідно, у суду не було жодних підстав для повернення позовної заяви Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ "Банк "Фінанси та Кредит" без вчинення всіх можливих заходів щодо вручення їй ухвали про залишення позову без руху.

З огляду на наведе, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про повернення позовної заяви.

Відповідно до вимог статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України - суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви не відповідає правильному застосуванню норм процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги позивача спростовують висновки, покладені в основу рішення суду першої інстанції, прийнятого з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 320 КАС України - підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. ст. 312, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ "Банк "Фінанси та Кредит" - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2018 року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Є.В. Чаку