Справа № 280/1674/19
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 280/1674/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року (головуючий суддя: Татаринов Д.В.) по адміністративній справі №280/1674/19

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 12.04.2019 року звернулася до суду з позовом до відповідача Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі - ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому просить визнати протиправними дії відповідача та скасувати сформовано ним вимогу №Ф-6144-49 від 12.03.2019 року про сплату нею боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску в розмірі 18 276,72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано безпідставністю дій відповідача щодо формування даної вимоги, оскільки з 2005 року вона не здійснює підприємницьку діяльність та знята з податкового обліку.

У відзиві на позов відповідач зазначає, що у 2005 році під час припинення діяльності як фізичної особи - підприємця позивачем згідно вимог ст. 19 та ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (в редакції, що діяла на той час) не здійснено дії щодо внесення запису про припинення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, такі ж дані відсутні у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що діє на даний час.

Виходячи з даних обставин починаючи з 2004 року та по теперішній час позивач перебуває на податковому обліку як діюча фізична особа-підприємець на загальній системі оподаткування та має заборгованість по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в загальному розмірі 18 276,72 грн., а тому сформована вимога про її сплату №Ф-6144-49 від 12.03.2019 року на зазначену суму є правомірною.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02.07.2019 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправними дії відповідача щодо складання у відношенні позивача вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6144-49 від 12.03.2019 року, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6144-49 від 12.03.2019 року, стягнено на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену суму судового збору в розмірі 768,40 грн.

Рішення суду обґрунтовано безпідставністю доводів відповідача та не доведеністю ним правомірності сформованої відносно позивача вимоги.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на доводах, викладених у відзиві на позов.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,2,3 ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст.2 та ч.4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02.07.2019 року відповідає, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що в 2004 році ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа - підприємець.

Підпунктом 6 ч.1 ст. 1, ч. 1 ст. 4, пп.1 ч. 2 ст. 6, п.1 ч. 10 ст. 9, ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що платниками єдиного внеску є, зокрема фізичні особи - підприємці. Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

12.03.2019 року ГУ ДФС у Запорізькій області сформовано вимогу №Ф-6144-49 про сплату ОСОБА_1 боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в загальному розмірі 18 276,72 грн.

Не погодившись з діями відповідача щодо винесення зазначеної вимоги позивач звернулася до суду щодо визнання їх протиправними та щодо скасування вимоги.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Матеріалами справи підтверджено та відповідачем не заперечується факт зняття позивача починаючи з 19.01.2005 року з податкового обліку в зв`язку з припиненням здійснення нею підприємницької діяльності, а також відсутність в неї станом на дану дату будь - якої заборгованості зі сплати єдиного внеску.

Посилання відповідача відносно не здійснення позивачем відповідно до вимог ст. 19 та ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» дій, направлених на включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відомостей про припинення здійснення нею підприємницької діяльності є неправомірними, оскільки дані норми зазначеного обов`язку фізичній особі - підприємцю не встановлюють.

Стаття 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачем не доведено правомірності вчинених ним дій відносно формування позивачу вимоги №Ф-6144-49 від 12.03.2019 року про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в загальному розмірі 18 276,72 грн., суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо визнання даних дій відповідача протиправними та скасування вимоги.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовано.

Оскільки судом першої інстанції в достатньому обсязі встановлено обставини, що мають значення для справи та винесено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року по адміністративній справі №280/1674/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 12 листопада 2019 року, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 18 листопада 2019 року.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай