Справа № 515/1467/19
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2019-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 515/1467/19
УХВАЛА

15 листопада 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Корой С.М., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради про поновлення порушеного права, визнання незаконним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

27 вересня 2019 року до Татарбунарського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради, в якій позивач просить суд:

- поновити його право, що випливає зі ст. 22 Конституції України та ст. 5 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад», на участь в громадському обговоренні;

- визнати незаконним та скасувати рішення Татарбунарської міської рани №900-VII від 12 вересня 2019 року «Про надання згоди на добровільне об`єднання територіальних громад та про утворення спільної робочої групи з підготовки проектів рішень»;

- в якості забезпечення позову на час розгляду справи, з моменту подання позовної заяви призупинити дію рішення Татарбунарської міської ради №900-VII від 12 вересня 2019 року «Про надання згоди на добровільне об`єднання територіальних громад та про утворення спільної робочої групи з підготовки проектів рішень» та зобов`язати органи місцевого самоврядування, що передбачені в п.1 даного рішення не вчиняти будь-які дії, що пов`язані з рішенням Татарбунарської міської ради №900-VII від 12 вересня 2019 року «Про надання згоди на добровільне об`єднання територіальних громад та про утворення спільної робочої групи з підготовки проектів рішень» на час розгляду позовної заяви в суді та до моменту винесення рішення суду по суті справи.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 18.10.2019 року по справі № 515/1467/19 передано справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Одеської області про відновлення порушеного права, визнання незаконним та скасування рішення № 900-VІІ Татарбунарської міської ради від 12.09.2019 р. «Про надання згоди на добровільне об`єднання територіальних громад та про утворення спільної робочої групи з підготовки проектів рішень» на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

Супровідним листом від 05.11.2019 року Татарбунарським районним судом Одеської області направлено справу №515/1467/19 до Одеського окружного адміністративного суду.

11.11.2019 року (вх. №6475/19) вказана справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової між суддями від 11.11.2019 року, справу №515/1467/19 передано на розгляд головуючому судді Корой С.М.

Оскільки при прийнятті ухвали від 18.10.2019 року Татарбунарським районним судом Одеської області не перевірялась відповідність адміністративного позову вимогам ст.ст.160, 161 КАС України, суддя Одеського окружного адміністративного суду Корой С.М. після одержання даної позовної заяви відповідно до ч.1 ст.171 КАС України з`ясовує: чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником), відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності, позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись зі змістом адміністративного позову, суддя дійшов висновку, що він не відповідає вимогам ст.160, ст.161 КАС України.

Так, пунктом 2 частини 5 статті 160 КАС України визначено, що в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Однак, в порушення вимог вказаної статті, у позовній заяві не зазначено:

- власну адресу електронної пошти (якщо така наявна);

- власний реєстраційний номер облікової картки платника податків (якщо такий наявний);

- номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти відповідача (якщо такі відомі);

- ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача (якщо такі відомі).

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду вказану інформацію.

Згідно п.11 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, в порушення вимог вищевказаної статті у позовній заяві відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 132 КАС України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України Про судовий збір.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою сплачується судовий збір за ставкою 0,4 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2019 рік з 1 січня 2019 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 1921,00 грн.

Позовна заява позивача містить вимогу немайнового характеру (про визнання незаконним та скасування рішення).

Таким чином, сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання даної позовної заяви складає 768,00 грн. (1921*0,4).

Однак, до суду не надано доказів сплати судового збору.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду докази сплати судового збору у розмірі 768,40 грн.

Згідно п.5 та п.8 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається:

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Однак, позивачем не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

В той же час, докази, які додані до позовної заяви жодним чином не засвідчені.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду вказану інформацію та належним чином засвідчені копії доказів, які додані до позовної заяви.

Суддя також вказує на те, що відповідно до приписів п. 9 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суддя також зазначає, що для спору, який має бути вирішений в порядку адміністративного судочинства має бути уповноваження одного суб`єкта владно керувати поведінкою іншого суб`єкта (суб`єктів), а ці суб`єкти зобов`язані вимоги та приписи такого владного суб`єкта виконувати. До юрисдикції адміністративних судів віднесені тільки ті публічно-правові спори, які виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктами владних повноважень віднесених до їх компетенції владних управлінських функцій, а не взагалі всіх функцій, які виконують суб`єкти владних повноважень.

Суддя вказує на те, що та обставина, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а позивачем оскаржується прийняте ним рішення не означає беззаперечне порушення прав позивача, оскільки вимоги позивача не стосуються саме його захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, крім того позивач не вказує у позові які саме його права було порушено.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спірне рішення порушує його право на участь в управлінні та формуванні місцевого самоврядування передбаченого ст.140 Конституції України та ст.3 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Так, суддя зазначає, що відповідно до ст.140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Згідно з ст.3 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» громадяни України реалізують своє право на участь у місцевому самоврядуванні за належністю до відповідних територіальних громад.

Однак, позивачем не надано до суду доказів належності його до будь якої територіальної громади.

Таким чином, з матеріалів даної справи не вбачається, що саме між сторонами виник будь який публічно-правовий спір.

Враховуючи зазначене, суддя дійшов висновку, що позивачем не обґрунтовано порушення оскаржуваним рішенням його прав, свобод, інтересів .

Пунктом 9 частини 3 статті 2 КАС України встановлено, що однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є зокрема неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п.3 ч.2. ст.45 КАС України, з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Враховуючи зазначене, позивачу необхідно обґрунтувати порушення оскаржуваним рішенням його прав, свобод, інтересів та надати до суду відповідні докази.

Згідно з ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається, в тому числі, зміст позовних вимог.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пп.2-4 ч.2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Натомість, в прохальній частині позовної заяви позивач, зокрема, просить суд поновити його право, що випливає зі ст. 22 Конституції України та ст. 5 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад», на участь в громадському обговоренні, що не узгоджується з вищевказаними положеннями КАС України.

Таким чином, позивачам необхідно уточнити вказану позовну вимогу у відповідності до приписів ст.5 КАС України, з урахуванням вищевикладеного судом.

В той же час, суддя зазначає, що в прохальній частині позовної заяви позивач просить суд в якості забезпечення позову на час розгляду справи, з моменту подання позовної заяви призупинити дію рішення Татарбунарської міської ради №900-VII від 12 вересня 2019 року «Про надання згоди на добровільне об`єднання територіальних громад та про утворення спільної робочої групи з підготовки проектів рішень» та зобов`язати органи місцевого самоврядування, що передбачені в п.1 даного рішення не вчиняти будь-які дії, що пов`язані з рішенням Татарбунарської міської ради №900-VII від 12 вересня 2019 року «Про надання згоди на добровільне об`єднання територіальних громад та про утворення спільної робочої групи з підготовки проектів рішень» на час розгляду позовної заяви в суді та до моменту винесення рішення суду по суті справи.

При цьому в позовній заяві відсутні посилання на положення КАС України, на підставі яких позивач просить суд вчинити відповідні дії.

Суддя зазначає, що положення ст.ст. 151-154 КАС України регулюють види забезпечення позову, зміст, форму, порядок подання та розгляду заяв про забезпечення позову.

Окрім цього, відповідно до ч.1 ст.152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі.

Згідно з ч.4 ст.152 КАС України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Виклад клопотання про забезпечення позову в прохальній частині позовної заяви не відповідає вимогам КАС України, а отже не підлягає розгляду з постановленням відповідної ухвали.

Згідно ч. 1 ст.169 КАС суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.2 ст.169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Виявлені недоліки мають бути усунені позивачем шляхом надання до суду (з копією для відповідачів) уточненої позовної заяви з урахуванням вищевикладеного судом, доказів сплати судового збору у розмірі 768,40 грн. та належним чином засвідчених копій доказів, які додані до позовної заяви (із зазначенням інформації про місцезнаходження їх оригіналів).

Керуючись ст.ст.160, 161, 169 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради про поновлення порушеного права, визнання незаконним та скасування рішення - залишити без руху.

Копію цієї ухвали надіслати позивачу.

Встановити позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя С.М. Корой