Справа № 221/5391/19
Суддя: Мохов Є. І.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі

головуючого судді Мохова Є.І.,

за участю секретаря судового засідання Бридні О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського СРПП Мангушського ВП ГУНП в Донецькій області ст.сержанта поліції Торопова Сергія Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського СРПП Мангушського ВП ГУНП в Донецькій області ст.сержанта поліції Торопова С.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 09.07.2019 року постановою серії ДП18 №350287 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, поліцейським СРПП Мангушського ВП ГУНП в Донецькій області ст.с-нт. ОСОБА_2 його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за керування транспортним засобом, що має несправності системи гальмового керування, рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), має інші технічні несправності, з якими, відповідно до встановлених правил, заборонено його експлуатувати, а також якщо транспорт переобладнано з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. Тобто, 09.07.2019 року о 06.30 годині він керував автомобілем марки 3A3-DAEWOO, д.н. НОМЕР_1 , на 43 кілометрі автодороги Т 05-23 сполученням Кременівка Ялта, Мангушського району Донецької області, лобове скло якого було затоновано тонувальною плівкою чорного кольору. З даною постановою позивач не погоджується, з тих підстав, оскільки накладене адміністративне стягнення не відповідає фактичним обставинам справи, а постанову вважає незаконною та просить її скасувати.

У судове засідання позивач не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач поліцейський СРПП Мангушського ВП ГУНП в Донецькій області ст.сержант Торопов С.В. у судове засідання не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, будь-яких письмових пояснень з приводу заявленого позову до суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.

У відповідності до ст. 244 КАС України під час прийняття рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Доказами у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, як то пояснення сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази надаються суду особами, які беруть участь у справі.

Встановлено, що поліцейським СРПП Мангушського ВП ГУНП в Донецькій області Тороповим С.В. 09.07.2019 була винесена постанова серії ДП18 №350287 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у виді штрафу в сумі 340 грн. У постанові зазначено, що 09.07.2019 о 06 годині 35 хвилин на 43 кілометрі автодороги Т 05-23 сполученням Кременівка Ялта Мангушського району Донецької області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «3A3-DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_1 , лобове скло якого було за тоновано тону вальною плівкою чорного кольору, чим порушив п.31.4.7 «В» ПДР України (а.с.4).

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями пункту 8 частини 1 статті 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121 КУпАП.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395).

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Перевіряючи юридичну та фактичну підстави, які покладені суб`єктом владних повноважень в оскаржувану постанову, суд виходить з таких мотивів.

Частина 1 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність зокрема за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів

Відповідно до п. 31.4.7 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема: встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість, крім самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, яка розміщується в правій верхній частині вітрового скла (на внутрішньому боці) транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю.

У примітці п. 31.4.7 «В» також зазначено, що на верхній частині вітрового скла автомобілів і автобусів можуть бути прикріплені прозорі кольорові плівки. Дозволяється застосовувати тоновані стекла (крім дзеркальних), світлопропускання яких відповідає вимогам ГОСТ 5727-88. Дозволяється застосовувати занавіски на бокових вікнах автобусів.

Відповідно до п. 2.3 ПДРУкраїни водій для забезпечення безпеки дорожнього руху перед виїздом зобов`язаний перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектацію транспортного засобу.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що основним елементом для вирішення справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення складу правопорушення. Він, ознайомившись з пунктом 31.4.7 Правил дорожнього руху України - Інші елементи конструкцій:

а) не має передбачених конструкцією транспортного засобу стекол, дзеркал заднього

виду.

б) не працює звуковий сигнал;

в) встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія і погіршують його прозорість.

Примітка даного пункту ПДР України також визначає, що на верхній частині вітрового скла автомобілів і автобусів можуть бути прикріплені прозорі кольорові плівки. Дозволяється застосовувати тоновані стекла (крім дзеркальних), світлопропускання яких відповідає вимогам ГОСТ 5727-88. Дозволяється застосовувати занавіски на бокових вікнах автобусів.

Згідно ГОСТ 5727-88 світлопропускна вимога лобового скла авто не менше 75%, бокових стекол не менше 70%, задніх стекол обмежень немає. Перевірка світлопропускаємості повинна здійснюватись спеціальним приладом «Таумером», даний прилад підлягає щорічній повірці (сертифікації), під час перевірки співробітник повинен дотримуватись погодних умов, заборонено проводити перевірку в туман, морозну погоду, а також в снігопад. Перевірка проводиться тільки при таких умовах: - температура повітря +20 градусів за цельсієм +-5%; - вологість повітря 40 - 80%; - під час перевірки пристрій повинен підключатися до ДБЖ.

Також зазначає, що перевірка світлопропускної здатності скла на його авто не проводилась взагалі. Зазначає, що він сприяв справі і відкрив двері авто для того, щоб працівники поліції потрапили в авто. Керуючись ст.. 13 розділом 3 Закону України на право власності, що обґрунтоване Конституційними правами громадянина дозволяє йому як власнику цього не робити.

На поставлене ним питання працівникам поліції, чому було зупинено його автомобіль, у відповідності до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015р. № 580-VІІІ, поліцейський ОСОБА_2 повідомив про перевірку документів, керуючись вищезазначеною статтею ЗУ « Про національну поліцію», не зазначивши жодного з порушень ним правил дорожнього руху, він відмовився надавати поліцейському документи для перевірки, в результаті чого йому було повідомлено про порушення ним п. 31.4.7 ПДР України з експлуатації авто, а саме: нанесення плівки на лобове скло авто і почав складати постанову.

У відповідності до частини 5 статті 258 КУпАП України, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3- цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено у судовому засіданні дослідженими доказами ОСОБА_1 не визнав факту порушення ним п. 31.4.7 ПДР України, тобто провину не визнав, з тих підстав, що фіксування порушення не здійснювалось жодним чином, відповідно до вимог чинного законодавства України, не застосовувались ніякі електронні пристрої для вимірювання світлопропускної здатності скла, яких він навіть не бачив в тому числі і документів (сертифікатів) його придатності до застосування.

Тобто, позивачем зазначено достатньо підстав і процесуальних порушень складення постанови по справі про адміністративне правопорушення, які дають підстави для задоволення його позову.

Відповідачем в обґрунтування та доведеності провини позивача не надано жодних доказів щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, та заперечень на адміністративний позов.

За встановлених у судовому засіданні обставин суд вважає, що застосування до позивача за вчинення правопорушення стягнення у виді штрафу не буде відповідати вимогам справедливості з огляду на обставини, що встановлені дослідженими доказами.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Також судом не встановлено, яким чином давав оцінку та досліджував докази відповідач, на підставі яких даних дійшов до висновку про вчинення позивачем правопорушення та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, піддавши позивача адміністративному стягненню за порушення Правил дорожнього руху.

При цьому, у відповідності до вимог чинного адміністративного судочинства, зокрема ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Окрім того, позивачем доведено, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності була складена з порушенням вимог Закону, також встановлено, що будь-якої шкоди чи збитків державним інтересам чи інтересам окремих осіб завдано не було, тому суд вважає, що за вказаних обставин позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржувану постанову слід скасувати і закрити провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8-10, 242, 246, 250, 255, 286, 295 КАС України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Поліцейського СРПП Мангушського ВП ГУНП в Донецькій області ст.сержанта поліції Торопова Сергія Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ДП18 №350287 від 09.01.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП про накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. в частині накладення штрафу, а провадження по справі закрити.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням вимог п. 15.5 Перехідних положень КАС України. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.І. Мохов