Справа № 340/2497/19
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

18 листопада 2019 року м. Кропивницький Справа № 340/2497/19

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Черниш О.А.,

розглянула матеріали адміністративного позову

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Маловисківське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області (26200, Кіровоградська обл., Маловисківський район, місто Мала Виска, вул. Шевченка, буд. 1, код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу 41416559)

про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , через представника ОСОБА_2 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Маловисківського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області, в якому просить зобов`язати відповідача виплатити йому страхові виплати в зв`язку з професійним захворюванням (П-4 від 15.06.2017 року), з 05.09.2017 року (дата встановлення МСЕК професійної працездатності) з врахуванням перерахування сум щомісячних страхових виплат.

Ухвалою судді від 11.10.2019 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з тим, що вона подана без додержання вимог, установлених статтею 160 КАС України. Надано позивачу строк для подання до суду позовної заяви з викладенням позовних вимог відповідно до ч.1 ст.5, п.5, п.9 ч.5 ст.160 КАС України.

На виконання цієї ухвали представником позивача, у межах установленого судом строку, подано до суду заяву про уточнення позовних вимог та нову позовну заяву, в якій викладено такі позовні вимоги:

- скасувати постанову Маловисківського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області №1112/10912/10912/4 від 02.07.2018 року "Про припинення страхових виплат";

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу страхові виплати в зв`язку з професійним захворюванням (П-4 від 15.06.2017 року) з 05.09.2017 року (дата встановлення МСЕК професійної працездатності) з врахуванням перерахування сум щомісячних страхових виплат.

Крім того, представник позивача подав до суду заяву про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, мотивовану тим, що позивачу було невідомо про те, що припинення страхових виплат на підставі оскаржуваної постанови відповідача №1112/10912/10912/4 від 02.07.2018 року носить постійний характер. Також представник позивача стверджує, що у липні 2019 року позивач звернувся на гарячу лінію виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України щодо невиплати страхових виплат у зв`язку з професійним захворюванням та лише 17.07.2019 року дізнався про порушення його прав оскаржуваним рішенням, отримавши відповідь на своє звернення, в якому було повідомлено про відсутність правових підстав для проведення страхових виплат.

Суд установив, що позивач звернувся до суду з вимогою щодо оскарження спірної постанови №1112/10912/10912/4 від 02.07.2018 року з пропуском строку звернення до суду, установленого частиною 2 статті 122 КАС України, та дійшов висновку, що обставини, наведені представником позивача як підстави для поновлення цього строку, не є поважними. З цих підстав ухвалою судді від 01.11.2019 року продовжено процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви, установлений ухвалою судді від 11.10.2019 року, позивачу запропоновано протягом 10 днів з дня отримання цієї ухвали подати до суду заяву, в якій вказати поважні підстави для поновлення строку звернення до суду та надати докази поважності причин його пропуску.

На виконання цієї ухвали представник позивача подав до суду заяву, в якій зазначив, що позивачу не було роз`яснено про те, що припинення страхових виплат на підставі оскаржуваної постанови носить постійний характер і фактично є відмовою у страхових виплатах. У зв`язку з відсутністю страхових виплат позивач був змушений працювати за кордоном до листопада 2018 року. У період з 28.11.2018 року по 17.12.2018 року позивач пройшов додаткове обстеження в Академії медичних наук України щодо підтвердження наявності у нього професійного захворювання, оскільки сподівався, що відповідач поновить йому страхові виплати. Представник позивача стверджує, що початком перебігу процесуальних строків для звернення до суду з цим позовом слід вважати 22.07.2019 року, тобто дату отримання позивачем відповіді на його звернення на гарячу лінію виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, якою позивача повідомлено про відсутність правових підстав для проведення страхових виплат, оскільки саме з цієї дати позивач дізнався про порушення його прав оскаржуваною постановою. Разом з тим, представник позивача просив суд визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду та поновити цей строк.

Розглядаючи цю заяву, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом спору в даній справі є законність постанови Маловисківського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області №1112/10912/10912/4 від 02.07.2018 року "Про припинення страхових виплат", яким припинено виплату позивачу щомісячної грошової суми в разі часткової, чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 4339, 47 грн. та одноразової допомоги в разі стійкої втрати працездатності в розмірі 14314 грн., та спонукання відповідача відновити ці виплати, які припинені з серпня 2017 року.

Представник позивача не зазначає дати, коли позивачем отримано спірну постанову, однак в заявах про поновлення строку звернення до суду з цим позовом зазначає, що у зв`язку з припиненням страхових виплат на підставі спірної постанови позивач ще у вересні 2018 року звернувся до медичного закладу з метою проходження медичної комісії для підтвердження наявності в нього професійного захворювання, з метою поновлення йому страхових виплат. Тому суд відхиляє доводи позивача про те, що про порушення своїх прав оскаржуваною постановою позивач дізнався лише у липні 2019 року, отримавши відповідь на своє звернення.

Суд вважає, що звернувшись до суду з цим позовом у жовтні 2019 року, позивач пропустив строк, установлений частиною 2 статті 122 КАС України.

Оцінюючи доводи, наведені у заявах про поновлення строку звернення до суду, суд виходить з того, що поважними причинами пропуску цього строку визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду, і мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Наведені у заявах обставини не є об`єктивними, тобто такими, що не залежали від волі позивача, обставинами, які б доводили поважність причин пропуску встановленого процесуальним законом строку звернення до суду.

За кордоном позивач перебував у період з 20.05.2018 року по 17.07.2018 року, а також з 12.08.2018 року по 01.11.2018 року, що підтверджується відмітками у його паспорті громадянина України для виїзду за кордон.

Доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до адміністративного суду з позовом за захистом порушеного права, після повернення в Україну, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено. Відтак, суд визнає причини пропущення строку звернення до суду з позовом неповажними.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 45 рішення від 28.10.1998 року у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії"; пункт 51 рішення від 22.10.1996 року у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20.09.2011 року у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені статтею 123 КАС України.

Так, згідно з частинами 1, 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з пунктом 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відтак, суд прийшов до висновку, що оскільки позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду з цим позовом, а наведені у заявах про поновлення строку звернення до адміністративного суду підстави визнані судом неповажними, тому позовну заяву ОСОБА_1 слід повернути на підставі ч.2 ст.123, п.9 ч.4 ст.169 КАС України.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 248, 256, 294, 295 КАС України, суддя -

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 повернути.

Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї документами.

Копію позовної заяви залишити у суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду, через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 15 - денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш