Справа № 420/4882/19
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4882/19
У Х В А Л А

13 листопада 2019 року м.Одеса

Зала судових засідань №21

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.,

Секретаря судового засідання Макаренко А.І.

За участі сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

Від відповідача: ОСОБА_3 ,

Від третьої особи: Козлов Д.С., Нощенко Д.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за адміністративною позовною заявою ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_2 ) до Виконавчого комітету Одеської міської ради (; адреса: пл. Думська, 1, м. Одеса, 65004), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунального підприємства «Одестранспарксервіс» (; вул. Канатна, 134, м. Одеса, 65039), Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради (; пл. Думська, 1, м. Одеса, 65004) про визнання протиправним та нечинним рішення від 26.04.2018 року, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, у якому позивач просив суд:

визнати протиправним та нечинним з 26.04.2018 року - з дати прийняття, рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.04.2018 року № 171 «Про організацію дорожнього руху по пров. Красному на ділянці від Дерибасівської до вул. Грецької»;

визнати дії Виконавчого комітету Одеської міської ради щодо затвердження схем розміщення транспортних засобів на спеціально відведеній автостоянці по пров.Красному на ділянці від Дерибасівської до вул. Грецької» за площею - 398 кв.м. та площею 404,5 кв. м. протиправними та утриматися від затвердження схеми розміщення транспортних засобів на спеціально відведеній автостоянці по АДРЕСА_3 . АДРЕСА_4 на ділянці від АДРЕСА_5 до вул. Грецької до прийнятття відповідного Рішення Одеської міської ради та з урахуванням прав мешканців будинку АДРЕСА_6 ,

зобов`язати Виконавчий комітет Одеської міської ради забезпечити демонтаж механічного засобу обмеження паркування транспорту - в`їзного/виїзного терміналу, обладнаного шлагбаумом, розміщеного по пров. Красному на ділянці від Дерибасівської до вул. Грецької.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.09.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 01.10.2019 року.

Підготовче засідання, призначене на 01.10.2019 року, було відкладено за клопотанням сторін на 23.10.2019 року.

Ухвалою суду від 23.10.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання, залучено до участі у справі третю особу Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 13.11.2019 року.

21.10.2019 року за вх.№38721/19 від представника відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду. В обґрунтування представник відповідача вказує, що оскаржуване рішення було доведено до громади міста Одеса шляхом його оприлюднення у квітні 2018 року на офіційному сайті міста Одеси, а у травні 2018 року в газеті «Думська площа». Оскаржуване рішення, на переконання Виконавчого комітету Одеської міської ради, було доведено до відома необмеженого кола осіб та перебувало у вільному доступі для ознайомлення вже з 27.04.2018 року, тоді як позов поданий 16.08.2019 року, тобто з очевидним пропуском строку звернення до адміністративного суду майже на рік. У зв`язку із цим наявні підстави для залишення позову без розгляду.

29.10.2019 року за вх.№40068/19 від представника позивачів надійшли заперечення на клопотання про залишення позову без розгляду, а 11.11.2019 року за вх.№42047/19 додаткові пояснення щодо клопотання. У вказаних заявах представник позивачів вказує, що про фактичне порушення своїх прав позивачі дізнались лише у березні 2019 року, коли їх вільному паркуванню автотранспортних засобів стали перешкоджати невідомі особи, які по провулку, де мешкають позивачі, встановили шлагбаум. Після з`ясування документальних підстав вчинюваних дій позивачами було встановлено наявність оскаржуваного рішення, з приводу якого останні і звернулись до суду. Таким чином, строк звернення до суду, на їх переконання, не є пропущеним.

У підготовчому засіданні 13.11.2019 року позивач ОСОБА_2 , представник позивачів та представник відповідача підтримали позиції, викладені у письмових заявах. Представники третіх осіб підтримали клопотання про залишення позову без розгляду.

Розглянувши у підготовчому засіданні вказане клопотання, суд дійшов наступного.

Згідно ч. 1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Аналізуючи зазначені норми КАС України суд дійшов висновку, що необхідною умовою для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи після закінчення встановленого законом шестимісячного строку звернення до суду є подання позивачем до позову заяви про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

У рішенні Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії від 25.01.2000 року Європейський суд зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Натомість, при цьому необхідною обставиною для встановлення є не лише дата прийняття оскаржуваного рішення, а й момент, коли особа дізналась про його існування та про те, що таке рішення дійсно порушує її права.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно ч. 11 ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Згідно ст. 5 Закону України Про доступ до публічної інформації, доступ до інформації забезпечується шляхом: систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; надання інформації за запитами на інформацію.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем оприлюднено оскаржуване рішення виконавчого комітету ОМР від 26.04.2018 року №171 на офіційному веб-сайті Одеської міської ради 27.04.2018 року та у випуску газети Думська площа від 11.05.2018 року №23(додаток до газети Одеської міської ради Одесский вестник). Саме на ці обставини відповідач посилається як на момент, коли позивачі мали дізнатись про порушення їх прав.

Суд із зазначеним не може погодитись з огляду на наступне.

Зміст оскаржуваного рішення №171 в п.1 його резолютивної частини дійсно передбачає встановлення дорожніх знаків та механічних засобів обмеження паркування транспорту.

Разом з тим, оскаржуване рішення не містить інформації стосовно того, у якому саме режимі встановлення механічних засобів обмеження паркування транспорту буде діяти і чи порушить це права позивачів. Встановлення та обмеження доступу до паркування транспорту позивачів відбулось лише у 2019 році шляхом безпосереднього встановлення вказаних у рішенні механізмів.

Той факт, що про наявність оскаржуваного рішення Виконкому в частині влаштування паркувальних місць по пров. Красному позивачі дізнались лише у березні 2019 року, після того, як розпочалося будівництво цієї парковки, підтверджується обставинами колективного звернення мешканців буд. АДРЕСА_6 до органів місцевого самоврядування та правоохоронних органів для отримання документальних підстав здійснення робіт по облаштуванню парковки. У відповідь на звернення позивачі отримали лист Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради №66/01-КО-39 від 21.03.2019 року із посиланням на оскаржуване рішення Виконавчого комітету.

Саме цей момент суд вважає тим моментом, коли позивачі дізнались і про порушення їх прав, і про акт, який спричинив такі наслідки для них.

Враховуючи викладені обставини, суд погоджується з доводами представника позивачів, що вони не знали та не могли бути обізнаними про наявність рішення, яким передбачена спеціальна відведена автостоянка по пров. Красному станом на день його прийняття квітень 2018 року в аспекті того, що їхні права цим рішенням порушуються.

Тому дотримання відповідачем обов`язку, відповідно до ч.11 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та опублікування на офіційному сайті Одеської міської ради 27 квітня 2018 року оскаржуваного рішення не свідчить про порушення позивачами строку звернення до суду, оскільки вони не були обізнані про порушення своїх прав до березня 2019 року.

Щодо інших доводів відповідача про оприлюднення оскаржуваного рішення у випуску газети Думська площа від 11.05.2018 року №23, суд зазначає, що рішення міської ради опубліковано не в самій газеті "Одеській вісник", а у її додатку "Думська площа", який разом з основним виданням не надається передплатникам та не продається покупцям. Відсутня інформація, яким чином можна отримати додаток "Думська площа", якій не містить окремого номеру для підписки, не відомий його тираж, і через яку мережу засобів масової інформації він розповсюджується.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позивачами строк звернення до суду із даним позовом не пропущено.

При цьому, суд враховує, що право на звернення до суду гарантоване Конституцією та законами України, а також міжнародними актами.

У рішенні від 25.03.1992 по справі Bellet v. France ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

З урахуванням викладених обставин суд зазначає, що відповідічем не доведена наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, у звязку із чим суд відмовляє у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у справі №420/4882/19.

Керуючись ст. 118, 120, 122, ст.ст.241-243, 248, 250, 256, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у справі за адміністративною позовною заявою ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_2 ) до Виконавчого комітету Одеської міської ради (; адреса: пл. Думська, 1, м. Одеса, 65004), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунального підприємства «Одестранспарксервіс» (; вул. Канатна, 134, м. Одеса, 65039), Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради (; пл. Думська, 1, м. Одеса, 65004) про визнання протиправним та нечинним рішення від 26.04.2018 року, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 15.11.2019 року.

Суддя М.М. Аракелян