Справа № 360/1657/19
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року справа №360/1657/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Геращенка І.В., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 р. (повне рішення суду складено 18 червня 2019 року у м. Сєвєродонецьк) у справі № 360/1657/19 (головуючий І інстанції суддя Т.І. Чернявська) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 15.04.2019 року звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 29 січня 2019 року, яким йому відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язати відповідача зарахувати йому до страхового та пільгового стажу періоди роботи: з 01 вересня 1983 року по 05 січня 1987 року навчання в СПТУ-44 м. Єнакієве, шахта «Вуглегірська»; з 15 травня 1987 року по 06 червня 1989 року проходження військової служби в Радянській армії; з 22 січня 1987 року по 04 травня 1987 року машиністом електровозу підземним на шахті «Вуглегірська» ДП «Орджонікідзевугілля»; з 31 липня 1989 року по 18 березня 1990 року та з 19 березня 1990 року по 26 травня 1994 року машиністом електровозу з повним робочим днем під землею, учнем гірничого очисного вибою з повним робочим днем під землею, прохідником з повним робочим днем під землею, забійником з повним робочим днем під землею на шахті «Вуглегірська» ДП «Орджонікідзевугілля», з 01 лютого 1995 року по 30 квітня 1995 року, з 01 листопада 1995 року по 31 грудня 1995 року учнем гірника з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею, гірником з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею; з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року забійником підземним VI розряду з повним робочим днем під землею; зобов`язати відповідача призначити йому пенсію на пільгових умовах за віком згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 21 січня 2019 року.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року у справі № 360/1657/19 позов задоволено частково (а.с. 118-128).

Визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 29 січня 2019 року без номеру «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» гр. ОСОБА_1 ».

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області призначити ОСОБА_1 за його заявою від 21 січня 2019 року зареєстрованою за № 70 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 21 січня 2019 року.

У задоволенні позовних вимог про зобов`язання управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області зарахувати до страхового та пільгового стажу певні періоди навчання, служби в армії та роботи у структурному підрозділі «Шахта «Вуглегірська» державного підприємства «Орджонікідзевугілля» відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що архівна довідка від 30 липня 2018 року № 777/03-5 містить інформацію про кількість спусків-виїздів в шахту. Тобто, інформація у вказаній довідці підтверджує факт роботи позивача повний робочий день під землею у спірний період. Крім того, позивач зазначає, що основним документом, що посвідчує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області із заявою від 21 січня 2019 року зареєстрованою за № 70 про призначення йому пенсії на підставі пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», додавши до заяви документи, вказані в розписці-повідомленні (а.с. 52, 52 зв.).

Згідно з інформацією, зазначеною в ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії, позивач не має права на пенсію за віком на пільгових умовах внаслідок того, що відповідно до розрахунку стажу загальний стаж складає 21 рік 7 місяців 1 день, а пільговий стаж роботи на підземних роботах складає 4 роки 10 місяців 20 днів (а.с. 89 зв., 90, 91-92).

Рішенням від 29 січня 2019 року «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» гр. ОСОБА_1 » управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області відмовило позивачу у призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового та пільгового стажу роботи.

Рішенням відповідача від 29 січня 2019 року до страхового та пільгового стажу роботи не зараховані періоди роботи з 11 серпня 1986 року по 15 січня 1987 року, з 22 січня 1987 року по 04 травня 1987 року, з 31 липня 1989 року по 26 травня 1994 року, з 06 лютого 1995 року по 01 лютого 1997 року, з 01 вересня 2014 року по 30 вересня 2014 року та з 01 грудня 2014 року по 27 березня 2017 року, з посиланням на Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Період роботи з 31 липня 1989 року по 18 березня 1990 року не зараховано у зв`язку з виправленням дати прийому на роботу, що є грубим порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок. Через відсутність уточнюючих пільгових довідок та інформації про нарахування заробітної плати, сплати страхових внесків, відомостей по спецстажу, які містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу Пенсійного фонду України, відповідачем не зараховано період роботи позивача з 01 березня 2014 року по 27 березня 2017 року (а.с. 18-19, 87-88).

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Пунктом шостим статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються зокрема, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За приписами частини першої ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається:

1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок.

За унормуванням ст. 48 Кодексу законів про працю України, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, трудова книжка є основним документом, що підтверджує пільговий стаж роботи працівника.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

За змістом п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зазначений Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі Порядок № 383), встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

За визначенням пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Ця постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене результатами атестації (пункти 4, 4.1 Порядку № 383).

Пунктом 4.2 Порядку № 383 встановлено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку (пункт 4.3 Порядку № 383).

Нормами пунктів 4.4, 4.5 Порядку № 383 передбачено, що якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. Якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядку проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41. Відповідно до зазначених нормативних актів документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

З огляду на вищевикладене, уточнююча довідка може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи у трудовій книжці. Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж - період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Правилами статті 44 Закону № 1058-ІV окреслено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

За нормами пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що у зв`язку зі зверненням позивача про призначення пенсії за віком пенсійний орган був зобов`язаний перевірити копії відповідних документів та у разі виявлення невідповідностей вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством.

Відповідно до записів у трудовій книжці від 27 січня 1987 року серії НОМЕР_2 , дипломі від 05 січня 1987 року № 206895 та військовому квитку від 07 квітня 1987 року НОМЕР_3 № 0018328, у межах спірних правовідносин ОСОБА_1 :

з 01 вересня 1983 року по 05 січня 1987 року навчався в середньому професійно-технічному училищі № 44 м. Єнакієве;

з 22 січня 1987 року по 04 травня 1987 року працював машиністом електровозу підземним на шахті «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля»;

з 15 травня 1987 року по 06 червня 1989 рік проходив службу в Радянській Армії;

з 31 липня 1989 року по 18 березня 1990 року працював машиністом електровозу підземним з повним робочим днем під землею на шахті «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля»;

з 19 березня 1990 року по 06 травня 1990 року працював учнем гірника очисного вибою підземним з повним робочим днем під землею на шахті «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля»;

з 07 травня 1990 року по 19 вересня 1990 року працював гірником очисного вибою підземним з повним робочим днем під землею на шахті «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля»;

з 20 вересня 1990 року по 26 листопада 1990 року працював учнем прохідника підземним;

з 27 листопада 1990 року по 03 березня 1991 року працював прохідником підземним з повним робочим днем під землею на шахті «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля»;

з 04 березня 1991 року по 14 травня 1991 року працював учнем забійника з повним робочим днем під землею на шахті «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля»;

з 15 травня 1991 року по 26 травня 1994 року працював забійником з повним робочим днем під землею на шахті «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля»;

з 06 лютого 1995 року по 19 березня 1995 року працював учнем гірника з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею на шахті «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля»;

з 20 березня 1995 року по 03 березня 1996 року працював гірником з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею на шахті «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля»;

з 04 березня 1996 року по 01 лютого 1997 року працював машиністом електровозу з повним робочим днем під землею на шахті «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля»;

з 13 червня 2013 року по 27 березня 2017 року працював забійником на відбійних молотках підземним VI розряду з повним робочим днем під землею на структурному підрозділі «Шахта «Вуглегірська» державного підприємства «Ордженікідзевугілля» (а.с. 12, 13-16, 20-26, 55-59).

Щодо незарахування відповідачем до пільгового стажу періоду навчання позивача в середньому професійно-технічному училищі № 44 м. Єнакієве з 01 вересня 1983 року по 05 січня 1987 року, що складає 3 роки 4 місяці 5 днів, періоду роботи на шахті «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» машиністом електровозу підземним з 22 січня 1987 року по 04 травня 1987 року, що складає 0 років 3 місяці 13 днів, та періоду строкової військової служби в Радянській Армії з 15 травня 1987 року по 06 червня 1989 рік, що складає 2 роки 0 місяців 22 дні, суд зазначає наступне.

Приписами підпунктів «з», «і» та «к» частини першої, частини третьої пункту 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590 (далі - Положення № 590), крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також період навчання в професійно-технічних училищах та служба у складі Збройних сил СРСР. При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти «а» і «б» пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16) періоди, зазначені у підпунктах «к» і «л», прирівнюються по вибору особи, що звернулась за призначенням пенсії, або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у підпункті «з», прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Пунктами «в» та «д» частини третьої статті 56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

У частини першій статті 38 Закону України від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР «Про професійну (професійно-технічну) освіту» передбачено, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Унормуванням частини першій статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач 5 січня 1987 року закінчив навчання в середньому професійно-технічному училищі № 44 м. Єнакієве за професією машиніст електровозу підземний, а 22 січня 1987 року прийнятий машиністом електровозу підземним на шахту «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля. При цьому, перерва між днем закінчення позивачем навчання в середньому професійно-технічному училищі і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує 3 місяців.

Крім того, згідно записів у трудовій книжці позивач працював на шахті «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» машиністом електровозу підземним у період з 31 липня 1989 року по 18 березня 1990 року з повним робочим днем під землею (а.с. 21).

З огляду на зазначене, позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до страхового та пільгового стажу періоди роботи: з 01 вересня 1983 року по 05 січня 1987 року навчання в СПТУ-44 м. Єнакієве, шахта «Вуглегірська»; з 15 травня 1987 року по 06 червня 1989 року проходження військової служби в Радянській армії; з 22 січня 1987 року по 04 травня 1987 року машиністом електровозу підземним на шахті «Вуглегірська» ДП «Орджонікідзевугілля» підлягають задоволенню.

Щодо незарахування відповідачем до страхового та пільгового стажу періоду роботи позивача на шахті «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» машиністом електровозу підземним з повним робочим днем під землею з 31 липня 1989 року по 18 березня 1990 року, що складає 0 років 7 місяців 18 днів, у зв`язку з виправленням дати прийому на роботу, суд зазначає наступне.

Пунктом 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 (далі Інструкція № 58), передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно з пунктом 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується «5.01.1993». Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до пункту 2.14 Інструкції № 58 у графі 3 розділу «Відомості про роботу» як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 пишеться: «Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво» із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «Класифікаторі професій».

З трудової книжки від 27 січня 1987 року серії НОМЕР_2 вбачаєтьсяч, що позивач 31 липня 1989 року прийнятий на шахту «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» машиністом електровозу підземним ІІІ розряду з повним робочим днем під землею на підставі наказу від 31 липня 1989 року № 412к (запис № 5), а 19 березня 1990 року переведений учнем гірника очисного вибою підземним з повним робочим днем під землею на підставі наказу від 19 березня 1990 року № 121к (запис № 6) (а.с. 21, 55 зв.).

Суд вказує на те, що відповідач не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Порушення, які допущені при оформленні трудової книжки, жодним чином не нівелюють достовірність таких записів та інформацію про стаж роботи особи.

Суд також враховує, що відповідач посилається на Інструкцію № 58, яка діє з серпня 1993 року, в той час як спірний запис був зроблений у 1990 році.

Крім того, в архівній довідці від 30 липня 2018 року № 777/03-5, виданій адміністрацією міста Єнакієве так званої Донецької народної республіки, серед іншого вказано: в наказі № 412к від 31 липня 1989 року зазначено: «...5.1. ОСОБА_1 прийняти на шахту і направити на УШТ т. № 1736 машиністом електровозу підземним ІІІ розряду»; в наказі № 121к від 19 березня 1990 року зазначено «...2.1. Переведення на іншу роботу: ОСОБА_1 . машиніста електровозу підземного УШТ т. № 1736 перевести учнем гірника очисного вибою дільниці 39 та закріпити за ним наставника ОСОБА_2 . т. № 1954...» (а.с. 27-28, 76 зв.-77).

За таких обставин позивач з 31 липня 1989 року по 18 березня 1990 року працював на шахті «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» машиністом електровозу підземним ІІІ розряду з повним робочим днем під землею, у зв`язку з чим відповідач протиправно не зарахував зазначений період роботи до страхового стажу при вирішенні питання про призначення пенсії.

Розділом 1 підрозділу 1 Списку № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, визначено, що правом на пільгову пенсію користуються всі робітники, інженерно-технічні робітники і службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах по видобутку вугілля, […] на будівництві шахт, рудників та інших підземних споруд, а також всі робітники, зайняті повний робочий день під землею з обслуговування вищезазначених робітників та службовців […].

Записи у трудовій книжці чітко містять відомості щодо характеру роботи позивача на шахті «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» машиністом електровозу підземним у період з 31 липня 1989 року по 18 березня 1990 року з повним робочим днем під землею. Проведення атестації робочих місць за умовами праці у спірний період не вимагалось.

Таким чином, відповідач протиправно не зарахував період роботи позивача машиністом електровозу підземним з повним робочим днем під землею на шахті «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» з 31 липня 1989 року по 18 березня 1990 року, що складає 0 років 7 місяців 18 днів, до пільгового стажу при вирішенні питання про призначення пенсії.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до страхового та пільгового стажу періоди роботи з 31 липня 1989 року по 18 березня 1990 року машиністом електровозу підземним з повним робочим днем під землею на шахті «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» підлягають задоволенню.

Щодо незарахування відповідачем до пільгового стажу періоду роботи позивача на шахті «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» з 19 березня 1990 року по 26 травня 1994 року учнем гірника очисного вибою підземним з повним робочим днем під землею, гірником очисного вибою підземним з повним робочим днем під землею, учнем прохідника підземним, прохідником підземним з повним робочим днем під землею, учнем забійника з повним робочим днем під землею, забійником з повним робочим днем під землею суд зазначає наступне.

Розділом 1 підрозділу 1 Списку № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, визначено, що правом на пільгову пенсію користуються всі робітники, інженерно-технічні робітники і службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах по видобутку вугілля, […] на будівництві шахт, рудників та інших підземних споруд, а також всі робітники, зайняті повний робочий день під землею з обслуговування вищезазначених робітників та службовців […].

Згідно з пунктом 1010100а підрозділу 1 розділу І Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затвердженого Кабінетом Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, та пунктом 1010100а підрозділу 1 розділу І Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, правом пільгового пенсійного забезпечення користуються всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень.

Відповідно до інформації, наведеної у виписці з наказу по шахті «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» від 02 листопада 1993 року № 421 «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці», проведено атестацію робочих місць за умовами праці за професіями «гірник з ремонту гірничих виробок», «забійник на відбійних молотках», «гірник очисного вибою», «гірник підземний», «машиніст електровозу», «прохідник» та підтверджено право пільгового пенсійного забезпечення за Списком № 1 (а.с. 33-34, 78 зв.-79).

Таким чином, записи у трудовій книжці містять відомості щодо характеру роботи позивача на шахті «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» з 19 березня 1990 року по 06 травня 1990 року учнем гірника очисного вибою підземним, з 07 травня 1990 року по 23 квітня 1990 року гірником очисного вибою підземним, з 20 вересня 1990 року по 26 листопада 1990 року учнем прохідника підземним; з 27 листопада 1990 року по 03 березня 1991 року прохідником підземним, з 04 березня 1991 року по 14 травня 1991 року учнем забійника, з 15 травня 1991 року по 26 травня 1994 року забійником. Атестація робочих місць за умовами праці за професіями «гірник з ремонту гірничих виробок», «забійник на відбійних молотках», «гірник очисного вибою», «гірник підземний», «машиніст електровозу», «прохідник» та право пільгового пенсійного забезпечення підтверджено випискою з наказу по шахті «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» від 02 листопада 1993 року № 421 «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці».

Таким чином, відповідач безпідставно не зарахував вищезазначені періоди роботи позивача на шахті «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» до пільгового стажу при вирішенні питання про призначення пенсії.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до страхового та пільгового стажу періоди роботи з 19 березня 1990 року по 26 травня 1994 року на шахті «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» підлягають задоволенню.

Щодо періоду роботи позивача на шахті «Вуглегірська» з 01.02.1995 року по 30.04.1995 року; з 01.11.1995 року по 31.12.1995 року учнем гірника з ремонту гірських виробок з повним робочим днем під землею, гірником з ремонту гірських виробок з повним робочим днем під землею та з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року забійником підземним з повним робочим днем під землею, суд зазначає наступне.

Трудовою книжкою підтверджено, що з 06 лютого 1995 року по 19 березня 1995 року позивач працював учнем гірника з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею на шахті «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля»; з 20 березня 1995 року по 03 березня 1996 року працював гірником з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею на шахті «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля»; з 04 березня 1996 року по 01 лютого 1997 року працював машиністом електровозу з повним робочим днем під землею на шахті «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля».

Як зазначалось раніше, за інформацією, наведеною у виписці з наказу по шахті «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» від 02 листопада 1993 року № 421 «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці», проведено атестацію робочих місць за умовами праці за професіями «гірник з ремонту гірничих виробок», «забійник на відбійних молотках», «гірник очисного вибою», «гірник підземний», «машиніст електровозу», «прохідник» та підтверджено право пільгового пенсійного забезпечення за списком № 1 (а.с. 33-34, 78 зв.-79).

За таких обставин позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до страхового та пільгового стажу періоди роботи з 06 лютого 1995 року по 19 березня 1995 року учнем гірника з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею на шахті «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля»; з 20 березня 1995 року по 31 грудня 1995 року гірником з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею на шахті «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» підлягають задоволенню.

З 13 червня 2013 року по 27 березня 2017 року позивач працював забійником на відбійних молотках підземним VI розряду з повним робочим днем під землею на структурному підрозділі «Шахта «Вуглегірська» державного підприємства «Ордженікідзевугілля».

Відповідач не зарахував до страхового та пільгового стажу роботи період роботи позивача забійником на відбійних молотках підземним з повним робочим днем під землею на структурному підрозділі «Шахта «Вуглегірська» державного підприємства «Ордженікідзевугілля» з 01 березня 2014 року по 27 березня 2017 року у зв`язку з відсутністю уточнюючих пільгових довідок та інформації про нарахування заробітної плати, сплати страхових внесків, відомостей по спецстажу, яка міститься в індивідуальних відомостях про застраховану особу Пенсійного фонду України (Форма ОК5).

Пунктом 1.1.а підрозділу 1 розділу 1 «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, правом пільгового пенсійного забезпечення користуються усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень.

У трудовій книжці щодо роботи позивача забійником на відбійних молотках підземним з повним робочим днем під землею наявний запис про те, що за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списком № 1, наказ від 30 квітня 2018 року № 450.

За змістом наказу структурного підрозділу «Шахта Вуглегірська» державного підприємства «Орджонікідзевугілля» від 30 квітня 2013 року № 450 «Про підсумки проведення атестації робочих місць за умовами праці», проведено атестацію робочих місць за умовами праці за професією «забійник на відбійних молотках» та підтверджено право пільгового пенсійного забезпечення за Списком № 1 (а.с. 35-35зв., 84-85).

Щодо відсутності відомостей про нарахування та виплату заробітної плати у вересні та грудні 2014 року, а також про сплату страхових внесків у березні-грудні 2014 року суд зазначає наступне.

Надані позивачем відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2014 року по 4 квартал 2017 року від 05 червня 2019 року № 9894 свідчать про те, що шахта «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» (код 26351719) нарахувала позивачу дохід у І кварталі 2014 року в сумі 19642,95 грн., у ІІ кварталі 2014 року в сумі 28800,98 грн., у ІІІ кварталі 2014 року в сумі 10679,41 грн., у ІV кварталі 2014 року І кварталі 2017 року відсутня інформація про доходи (а.с. 110).

Приписами ст. 12-1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що пенсійний орган формує та веде реєстр застрахованих осіб Державного реєстру, здійснює заходи щодо надання інформації з Державного реєстру відповідно до цього Закону.

Згідно з пунктом 4 Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, який є володільцем даних Реєстру застрахованих осіб.

Реєстр застрахованих осіб забезпечує: накопичення, зберігання та автоматизовану обробку інформації про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію), про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (п. 5 Положення 10-1).

За визначенням статті 21 Закону № 1058 персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; роботодавців; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру; органів доходів і зборів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; компаній з управління активами; зберігачів; інших джерел, передбачених законодавством.

Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 1998 р. № 794, персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов`язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням (далі - відомості про фізичних осіб).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464 єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок (пункт 10 частини першої статті 1 Закону № 2464).

Абзацом другим пункту 1 частини першої статті 4 Закону № 2464 встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

За приписами пункту 1 частини другої статті 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю (пункт 4 частини другої статті 6 Закону № 2464).

Нормою частини одинадцятої статті 9 Закону № 2464 передбачено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Абзацом першим пункту 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 передбачено, що платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 13 травня 2019 року за № свідчить, що місцезнаходженням структурного підрозділу «Шахта «Вуглегірська» державного підприємства «Орджонікідзевугілля» (ідентифікаційний код 26351719) є Донецька область, Бахмутський район, м. Вуглегірськ, вул. Тимирязєва, буд. 20 В (а.с. 97-98).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» м. Вуглегірськ (Вуглегірська міська рада) Бахмутського району Донецької області увійшло до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Таким чином, структурний підрозділ «Шахта «Вуглегірська» державного підприємства «Орджонікідзевугілля» в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції згідно з положеннями пункту 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 звільнений від виконання обов`язків своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

З урахуванням наведеного, позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи забійником на відбійних молотках підземним з повним робочим днем під землею на структурному підрозділі «Шахта «Вуглегірська» державного підприємства «Ордженікідзевугілля» з 01 березня 2014 року по 31 грудня 2014 року до загального та пільгового стажу через не сплату структурним підрозділом «Шахта «Вуглегірська» державного підприємства «Орджонікідзевугілля» єдиного внеску.

Позбавлення позивача соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи забійником на відбійних молотках підземним з повним робочим днем під землею на структурному підрозділі «Шахта «Вуглегірська» державного підприємства «Ордженікідзевугілля» з 01 березня 2014 року по 31 грудня 2014 року є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

З урахуванням наведеного, відповідачем неправомірно не зараховано до загального та пільгового стажу період роботи позивача з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року забійником підземним з повним робочим днем під землею на шахті «Вуглегірська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля».

Щодо наданих позивачем документів, виданих та засвідчених печаткою адміністрації міста Єнакієве так званої Донецької народної республіки, суд зазначає таке.

Відповідно до частин другої, третьої статті 9 Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Частиною 1 статті Закону України від 15.04.2014 за № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається:

1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

Тобто, норми даного закону не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані намібійські винятки: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У рішенні Європейського суду з прав людини Мозер проти Республіки Молдови та Росії від 23.02.2016 ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами....

Європейський суд з прав людини в рішенні від 18 грудня 1996 року по справі «Лоізіду проти Туреччини» дійшов такого висновку: «Суд відмічає, що за наявності фактично існуючих незаконних утворень на території неконтрольованій законною Владою міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей та дій, наприклад, реєстрація народження, смерті або шлюбу, наслідки яких можуть бути проігноровані лише на шкоду жителям тієї чи іншої території».

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06 жовтня 2015 року у справі № 816/4505/14 і враховується судом при розгляді даної справи.

Таким чином, з урахуванням практики Європейського суду, Пенсійний фонд повинен взяти до уваги інформацію, зазначену у документах, аби у повному обсязі захистити права позивача, який звернувся до управління за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07 лютого 2008 року, пункт 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, пункт 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, є необхідним визнання протиправним та скасування рішення управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 29 січня 2019 року без номеру «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» гр. ОСОБА_1 »; зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до страхового та пільгового стажу періоди роботи: з 01 вересня 1983 року по 05 січня 1987 року навчання в СПТУ-44 м. Єнакієве, шахта «Вуглегірська»; з 15 травня 1987 року по 06 червня 1989 року проходження військової служби в Радянській армії; з 22 січня 1987 року по 04 травня 1987 року машиністом електровозу підземним на шахті «Вуглегірська» ДП «Орджонікідзевугілля»; з 31 липня 1989 року по 18 березня 1990 року та з 19 березня 1990 року по 26 травня 1994 року машиністом електровозу з повним робочим днем під землею, учнем гірничого очисного вибою з повним робочим днем під землею, гірничим очисного вибою підземним з повним робочим днем під землею, прохідником з повним робочим днем під землею, учнем прохідника підземним, забійником з повним робочим днем під землею на шахті «Вуглегірська» ДП «Орджонікідзевугілля», з 06 лютого 1995 року по 30 квітня 1995 року, з 01 листопада 1995 року по 31 грудня 1995 року учнем гірника з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею, гірником з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею; з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року забійником ВМ підземним VI розряду з повним робочим днем під землею та зобов`язання управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області призначити ОСОБА_1 за його заявою від 21 січня 2019 року зареєстрованою за № 70 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 21 січня 2019 року.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що переглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 8 листопада 2019 року у справі № 227/3208/16-а і з огляду на приписи ч. 5 ст. 242 КАС України суд враховує його при розгляді даної справи.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволенні позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

На підставі вищевикладеного, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на приписи ст. 77 КАС України стосовно обов`язку доказування правомірності своїх дій суб`єктом владних повноважень судова колегія не приймає доводи апелянта щодо недоведеності позивачем порушення його права на отримання пенсійних виплат.

За унормуванням ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, зокрема, є: 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у справі про пенсійне забезпечення резолютивна частина судового рішення повинна бути чіткою, зрозумілою і такою, яка повинна бути виконана без додаткових роз`яснень, оскільки в мотивувальній частині рішення суду першої інстанції викладена аргументація щодо вирішення позовних вимог як з позитивною, так і негативною правовою оцінкою.

Керуючись ст.ст. 311, 315, ч. 1 п. 4 ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 р. - задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 р. у справі № 360/1657/19 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 29 січня 2019 року без номеру «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» гр. ОСОБА_1 ».

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області зарахувати ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу періоди роботи: з 01 вересня 1983 року по 05 січня 1987 року навчання в СПТУ-44 м. Єнакієве, шахта «Вуглегірська»; з 15 травня 1987 року по 06 червня 1989 року проходження військової служби в Радянській армії; на шахті «Вуглегірська» ДП «Орджонікідзевугілля»: з 22 січня 1987 року по 04 травня 1987 року машиністом електровозу підземним; з 31 липня 1989 року по 18 березня 1990 року та з 19 березня 1990 року по 26 травня 1994 року машиністом електровозу з повним робочим днем під землею, учнем гірничого очисного вибою з повним робочим днем під землею, гірничим очисного вибою підземним з повним робочим днем під землею, прохідником з повним робочим днем під землею, учнем прохідника підземним, забійником з повним робочим днем під землею; з 06 лютого 1995 року по 30 квітня 1995 року, з 01 листопада 1995 року по 31 грудня 1995 року учнем гірника з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею, гірником з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею; з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року забійником ВМ підземним VI розряду з повним робочим днем під землею.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області призначити ОСОБА_1 за його заявою від 21 січня 2019 року зареєстрованою за № 70 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 21 січня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Повне судове рішення складено 13 листопада 2019 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді І.В. Геращенко

І.В. Сіваченко