Справа № 640/20311/19
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

06 листопада 2019 року м. Київ № 640/20311/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П. розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України,

Державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного

департаменту Львівської міської ради Дронь Ольги Теодозіївни

про визнання протиправним та скасування наказу, визнання бездіяльності

державного реєстратора протиправною та скасування реєстраційних дій

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач/ ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою Міністерства юстиції України, Державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Дронь Ольги Теодозіївни, в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України «Про відмову у задоволенні скарги адвоката Братківського К.С. в інтересах ОСОБА_1 від 02.07.2019» № 3067/7 від 09.08.2019 року;

- визнати бездіяльність державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Дронь Ольга Теодозіївна протиправною та зобов`язати державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Дронь Ольгу Теодозіївну скасувати наступні реєстраційні дії, вчинені держаним реєстратором Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Дронь Ольгою Теодозіївною: № 1008394 від 03.07.2018 року (зміна керівника юридичної особи); № 2008394 від 05.04.2019 року (зміна складу засновників); № 3008394 від 08.04.2019 року (зміна додаткової інформації): № 4008394 від 10.04.2019 року (зміна статутного капіталу).

Згідно п.4 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов при вирішенні питання щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі, суд враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням Господарського суду Львівської області від 09.10.2018 у справі №914/921/18 визнано недійсним рішення позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський механізатор-538» (), оформлене протоколом №23/04-18 від 23.04.2018. У задоволенні вимоги про відновлення стану установчих документів та майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський механізатор-538», який існував до складення протоколу позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський механізатор-538» №23/04-18 від 23.04.2018 ОСОБА_1 було відмовлено.

Після набрання законної сили рішенням Господарського суду Львівської області від 09.10.2018 щодо ТОВ «ЛЬВІВСЬКИЙ МЕХАНІЗАТОР-538» держаним реєстратором Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Дронь Ольгою Теодозіївною було вчинено наступні реєстраційні дії:

1) 05.04.2019 в ТОВ «ЛЬВІВСЬКИЙ МЕХАНІЗАТОР-538» було змінено склад засновників (реєстраційна дія: 2008394). Зокрема, єдиним засновником Товариства став ОСОБА_4 ;

2) 08.04.2019 в ТОВ «ЛЬВІВСЬКИЙ МЕХАНІЗАТОР-538» було змінено інформацію про утворення юридичної особи та додаткову інформацію (реєстраційна дія: 3008394);

3) 10.04.2019 в ТОВ «ЛЬВІВСЬКИЙ МЕХАНІЗАТОР-538» було збільшено статутний капітал до 5 000 000 гривень (реєстраційна дія: 4008394);

4) 19.04.2019 на підставі рішення Господарського суду Львівської області від 09.10.2018 було скасовано реєстраційну дію 7008394 (реєстраційна дія: 5008394);

5) 19.04.2019 на підставі рішення Господарського суду Львівської області від 09.10.2018 було скасовано реєстраційну дію 8008394 (реєстраційна дія: 2008394);

6) 19.04.2019 на підставі рішення Господарського суду Львівської області від 09.10.2018 було скасовано реєстраційну дію 9008394 (реєстраційна дія: 8008394);

7) 19.04.2019 на підставі рішення Господарського суду Львівської області від 09.10.2018 було скасовано реєстраційну дію 0044235 (реєстраційна дія: 1044235).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" вказав, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, "встановленим законом".

Положеннями статей 2, 4 та 19 КАС України, визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Завданням адміністративного судочинства, згідно ч.1 ст.2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Публічно-правовий спір, згідно п.2 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, - це спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.4 КАС України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень"; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 17.04.2018 року у справі №815/6956/15 (провадження №11-192апп18) вказує на те, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, правами та обов`язками учасників (засновників, акціонерів, членів) такої особи, крім трудових спорів.

Спірні правовідносини виникли з тих підстав, що державним реєстратором Дронь Ольгою Теодозівною було вчинено ряд реєстраційних дій, зокрема щодо зміни складу засновників ТОВ «ЛЬВІВСЬКИЙ МЕХАНІЗАТОР-538», про утворення юридичної особи, та скасовано реєстраційні дії на підставі рішення Господарського суду Львівської області від 09.10.2018, яким визнано недійсним рішення позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Львівський механізатор-538», оформлене протоколом №23/04-18 від 23.04.2018.

Отже, звернення ОСОБА_1 до суду із позовними вимогами в частині скасування реєстраційних дій зумовлене необхідністю захисту його корпоративних та майнових прав, а не прав у сфері публічно-правових відносин, що виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №805/4506/16-а (провадження №11-479апп18), 22.08.2018 у справі №805/4505/16-а (провадження №11-574апп18), від 12.06.2019 у справі №344/10480/16-а (провадження №11-140апп19).

За таких обставин суд вважає, що між позивачем та відповідачем (суб`єктом владних повноважень) немає публічно-правових відносин, спір не є публічно-правовим, а тому не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства. Відтак, справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватись за правилами господарського судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на зазначене та враховуючи характер спірних правовідносин, який не має ознак публічно-правового спору в розумінні КАС України, даний спір в частині вимог до державного реєстратора не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, а відтак, є підстави для відмови у відкритті провадження в частині позовних вимог які пред`явлені до державного реєстратора.

На підставі вищенаведеного, статті 19, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі в частині таких позовних вимог:

- визнати бездіяльність державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Дронь Ольга Теодозіївна протиправною та зобов`язати державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Дронь Ольгу Теодозіївну скасувати наступні реєстраційні дії, вчинені держаним реєстратором Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Дронь Ольгою Теодозіївною: № 1008394 від 03.07.2018 року (зміна керівника юридичної особи); № 2008394 від 05.04.2019 року (зміна складу засновників); № 3008394 від 08.04.2019 року (зміна додаткової інформації): № 4008394 від 10.04.2019 року (зміна статутного капіталу) .

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі та позовні матеріали надіслати особі, яка її подала.

3. Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому ст. 293-295 цього Кодексу

Суддя І.П. Васильченко