Справа № 280/5630/18
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

23 жовтня 2019 року Справа № 280/5630/18 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., при секретарі судового засідання Гопки Л.І.

за участю:

представника позивача Бурдак О.В.

представника відповідача Калабухов С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (вул. Заводська, буд. 7, м. Запоріжжя, 69035, )

до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 25, )

про визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

29 грудня 2018 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (надалі по тексту - позивач, АТ «Запоріжгаз») звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (надалі по тексту - відповідач) про визнання протиправним та скасування припису від 21.12.2018 № 350 в частині вимог, що зазначені у рядку таблиці № 20, 22, 23, 26, 27, 28, 29, 30, 35, 36, 37, 38, 42, 59, 70, 79, 80, 81, 107, 119, 121, 122, 125, 126, 128, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 138, 142.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що оскаржуваний припис в частині прийнятий з порушенням законодавства, без урахування всіх обставин справи, оскільки у відповідності до вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України 15.05.2015 № 285 далі НПАОП 0.00-1.76-15), обовязкова вимога щодо фарбування розподільчих газопроводів в процесі експлуатації відсутня та не визначена чинним законодавством. Така обовязкова вимога щодо фарбування визначена п. 4.15 розділу ІV цих Правил, який регламентує виконання робіт стосовно вимог безпеки при проведенні перепускових та пускових робіт системи газопостачання, а саме: «Надземні, наземні і внутрішні газопроводи, а також арматура повинні бути захищені від атмосферної корозії згідно з вимогами ДБН В.2.5-20-2001 "Газопостачання" та пофарбовані (за винятком внутрішніх газопроводів житлових і громадських будівель) згідно з вимогами ГОСТ 14202-69 "Трубопроводы промышленных предприятий. Опознавательная окраска, предупреждающие знаки и маркировочные щитки" та ГОСТ 4666-75 "Арматура трубопроводная. Маркировка и отличительная окраска".

На запірній арматурі повинно бути зазначено напрямок обертання при відкритті і перекритті арматури.

На газопроводах підприємств, котелень, ГРП, ШГРП, ГРУ, ГНС, ГНП, АГЗС, АГЗП повинно бути позначення напрямку потоку газу».

Просить врахувати, що на даному етапі експлуатації розподільчих газопроводів, які вказані у Приписі № 350 від 21.12.2018, позивачем не виконувалися передпускові та пускові роботи на даних системах газопостачання.

Крім того, додаткова вимога щодо фарбування газопроводів міститься у п. 3.12 підрозділу 3 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, а саме: «Зовнішні поверхні газопроводів, обладнання, арматуру необхідно фарбувати не рідше ніж один раз на 5 років відповідно до вимог ГОСТ 14202-69 "Трубопроводы промышленных предприятий. Опознавательная окраска, предупреждающие знаки и маркировочные щитки" та ДСТУ Б В.2.5-29:2006», що не відноситься до розподільчих газопроводів так як розподільчі газопроводи це не промислові і сільськгосподарські підприємства, котельні, підприємства комунально-побутового обслуговування виробничого характеру. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 03.01.2019 суддею Артоуз О.О. було відкрито загальне позовне провадження на призначено підготовче засідання на 29.01.2019.

29.01.2019 на адресу суду надійшов відзив відповідача, в яому відповідач не згідний з позовними вимогами та просить у їх задоволенні відмовити. Зазначає, що під час планового заходу державного нагляду комісією Головного управління Держпраці у Запорізькій області були виявлені надземні розподільчі газопроводи підприємства повністю вкриті корозією і не мали ознак захисту фарбування. Згідно з приписами п. 4.15 розділу ІV НПАОП 0.00-1.76-15 надземні, наземні і внутрішні газопроводи, а також арматура повинні бути захищені від атмосферної корозії згідно з вимогами ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання» та пофарбовані (за винятком внутрішніх газопроводів житлових і громалських будівель) згідно з вимогами ГОСТ 14202-69 «Трубопроводы промышленных предприятий. Опознавательная окраска, предупреждающие знаки и маркировочные щитки» та ГОСТ 4666-75 «Арматура трубопроводная. Маркировка и отличительная окраска». Вважає, що позивач у відповідності до вимог п. 3.2 розділу ІІІ НПАОП 0.00-1.76-15 повинен утримувати надземні розподільчі газопроводи відповідно до вимог чинного законодавства. Оскільки АТ «Запоріжгаз» не проводив захист газопроводів від атмосферних опадів і корозії після їх будівництва (проведення пусконалагоджувальних робіт) та під час їх експлуатації, які повинні бути захищені від атмосферних опадів і корозії, тому оскаржувані пункти припису є правомірними та скасуванню не підлягають.

В підготовчому судовому засіданні 29.01.2019 було оголошено перерву до 19.02.2019.

19.02.2019 відповідачем до суду було подано доповнення до відзиву, в якому він зазначає, що згідно п. 4.120 та п. 24.6 ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання» надземні газопроводи слід захищати від атмосферної корозії покриттям, що складається з двох шарів грунтовки і двох шарів фарби, лаку та емалі, призначених для зовнішніх робіт при розрахунковій температурі зовнішнього повітря в районі будівництва згідно ГОСТ 14202, а експлуатацію систем і обєктів газопостачання і технічне обслуговування необхідно виконувати згідно з вимогами цих норм. Внаслідок утримання позивачем надземних розподільчих газопроводів всупереч вимогам чинного законодавства виникає загроза життю та здоровю праціникам АТ «Запоріжгаз». Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

В підготовчому судовому засіданні 19.02.2019 було оголошено перерву до 26.03.2019.

Ухвалою суду від 01.04.2019 провадження у справі було зупинене для надання часу для примирення до 15.05.2019.

На підставі розпорядження керівника апарату суду №28 від 15.04.2019 Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ адміністративна справа №280/1391/19 призначена на повторний автоматизований розподіл у зв`язку з відпусткою з вагітністю та пологами з 12.04.2019 по 15.08.2019 головуючого по даній справі судді Артоуз О.О.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2019 справу передано на розгляд головуючому судді Сіпаці А.В.

Ухвалою суду від 16.04.2019 справу №280/5630/18 прийнято до провадження та зобов`язано сторін повідомити суд про сплив обставин, що стали підставою для зупинення провадження у справі №280/5630/18.

Ухвалою суду від 15.05.2019 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 15.05.2019 продовжено строк підготовчого провадження строком на 30 днів. Відкладено підготовче судове засідання на 18.06.2019.

Ухвалою суду від 18.06.2019 підготовче судове засідання було відкладено на 10.07.2019.

25.06.2019 на адресу суду від позивача надійшла заява про зміну назви позивача з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз».

Ухвалою суду від 10.07.2019 провадження у справі було зупинене для надання часу для примирення до 24.09.2019.

В підготовчому судовому засіданні 24.09.2019 протокольною ухвалою підготовче провадження було закрито та призначено судове засідання на 23.10.2019.

В судовому засіданні 23.10.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, у його задоволенні просив відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що в період з 04.12.2018 року по 17.12.2018 року Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області проведено планову перевірку дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, за результатами якої складено Акт перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) від 17.12.2018 року № 350.

21.12.2018 Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області прийнято припис про усунення порушень вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки № 350.

Щодо частини позовних вимог про скасування припису від 21.12.2018 № 350 в частині вимог, що зазначені у рядку таблиці № 20, 22, 23, 26, 27, 28, 29, 30, 35, 36, 37, 38, 42, 59, 70, 79, 80, 81, 107, 119, 121, 122, 125, 126, 128, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 138, 142 суд зазначає.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою прийняття оскаржуваних пунктів припису є висновок відповідача про порушення позивачем ст. 13 Закону України «Про охорону праці», пункту 3.2 розділу 3, п. 4.15 розділу 4 НПАОП 0.00-1.76-15 Правила безпеки систем газопостачання, затвердженого наказом Міністерства енергетики і вугільної промисловості України від 15.05.2015 №285 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 року за № 674/27119, а саме надземні розподільчі газопроводи низького тиску у м. Запоріжжя не захищено від атмосферних опадів та корозії (потребує пофарбування), відповідно до вимог ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання» ГОСТ 14202-69.

Повний перелік відображених у оскаржуваному приписі від 21.12.2018 року порушень за адресами в м. Запоріжжя суд не вбачає за доцільне наводити у звязку з його обємністю та наявністю в матеріалах справи належним чином засвідченої копії вказаного оскаржуваного припису.

Проте, суд вважає помилковими висновки відповідача щодо покладення обовязку фарбування саме на позивача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою прийняття оскаржуваних пунктів припису є висновок відповідача про порушення позивачем ст. 13 Закону України «Про охорону праці», пункту 3.2 розділу 3, п. 4.15 розділу 4 НПАОП 0.00-1.76-15 Правила безпеки систем газопостачання, затвердженого наказом Міністерства енергетики і вугільної промисловості України від 15.05.2015 №285 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 року за № 674/27119, а саме надземні розподільчі газопроводи низького тиску у м. Запоріжжя не захищено від атмосферних опадів та корозії (потребує пофарбування), відповідно до вимог ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання» ГОСТ 14202-69.

Законом України "Про охорону праці" від 14.10.1992 № 2694-ХІІ, зі змінами і доповненнями, визначено основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні (далі - Закон № 2694-ХІІ). Відповідно до ст. 1 Закону № 2694-ХІІ охорона праці - це система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності. Відповідно до частини першої статті 38 Закону № 2694-ХІІ, державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ядерної та радіаційної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Так, згідно з пунктом 1 Положення Про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 Держпраці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до статті 1 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992 № 2694-ХІІ, яку за думкою відповідача порушило АТ "Запоріжгаз", роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме:

створює відповідні служби і призначає посадових осіб, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, затверджує інструкції про їх обов`язки, права та відповідальність за виконання покладених на них функцій, а також контролює їх додержання;

розробляє за участю сторін колективного договору і реалізує комплексні заходи для досягнення встановлених нормативів та підвищення існуючого рівня охорони праці; забезпечує виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються;

впроваджує прогресивні технології, досягнення науки і техніки, засоби механізації та автоматизації виробництва, вимоги ергономіки, позитивний досвід з охорони праці тощо;

забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом;

забезпечує усунення причин, що призводять до нещасних випадків, професійних захворювань, та здійснення профілактичних заходів, визначених комісіями за підсумками розслідування цих причин;

організовує проведення аудиту охорони праці, лабораторних досліджень умов праці, оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування, атестацій робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров`я виробничих факторів;

розробляє і затверджує положення, інструкції, інші акти з охорони праці, що діють у межах підприємства (далі - акти підприємства), та встановлюють правила виконання робіт і поведінки працівників на території підприємства, у виробничих приміщеннях, на будівельних майданчиках, робочих місцях відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці, забезпечує безоплатно працівників нормативно-правовими актами та актами підприємства з охорони праці;

здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці;

організовує пропаганду безпечних методів праці та співробітництво з працівниками у галузі охорони праці;

вживає термінових заходів для допомоги потерпілим, залучає за необхідності професійні аварійно-рятувальні формування у разі виникнення на підприємстві аварій та нещасних випадків.

Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог".

Розділ 1 Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 року № 285 (далі Правила), зазначає, що ці Правила поширюються на всіх суб`єктів господарювання незалежно від форм власності та організаційно-правової форми, діяльність яких пов`язана з будівництвом, ремонтом, розширенням, реконструкцією, технічним переоснащенням, експлуатацією систем газопостачання, а також роздрібною торгівлею зрідженим вуглеводним газом у балонах. Ці Правила встановлюють вимоги безпеки до систем газопостачання для забезпечення споживачів природним газом з надлишковим тиском не більше 1,2 МПа, а також зрідженим вуглеводневим газом з надлишковим тиском не більше 1,6 МПа, а саме: розподільні зовнішні газопроводи, що забезпечують подачу природного газу від газорозподільних станцій до газорегуляторних пунктів міських і сільських поселень, територій дачних та садових поселень, газопроводи-вводи, газопроводи до підприємств, теплових електростанцій, котелень; газопроводи та газове обладнання промислових і сільськогосподарських підприємств, теплових електростанцій, котелень, підприємств комунального і побутового обслуговування населення, житлових і громадських будинків; газорегуляторні пункти, газорегуляторні пункти блокові, шафові газорегуляторні пункти, газорегуляторні установки, комбіновані будинкові регулятори тиску, установки для отримання газоповітряних сумішей; газонаповнювальні станції і газонаповнювальні пункти зрідженого вуглеводневого газу, проміжні склади балонів, стаціонарні автомобільні газозаправні станції і пункти, резервуарні установки, групові газобалонні установки та індивідуальні газобалонні установки, випарні та змішувальні установки.

Відповідно до п. 2.1 розділу ІІ Правил у цих Правилах терміни та визначення позначених ними понять вжиті у таких значеннях: внутрішній газопровід - ділянка газопроводу від газопроводу-вводу (при установці вимикаючого пристрою всередині будинку) або від ввідного газопроводу до місця підключення газового приладу, газовикористовуючої установки, теплового агрегату тощо; наземний газопровід - газопровід, прокладений на поверхні землі з обвалуванням або без обвалування; надземний газопровід - газопровід, прокладений на окремо розташованих опорах, колонах, естакадах, етажерках та по стінах будівель; розподільні газопроводи (газорозподільні системи) - майновий виробничий комплекс, що складається з організаційно та технологічно пов`язаних об`єктів, призначених для розподілу природного газу.

Розділ IV Правил безпеки систем газопостачання має назву "Вимоги безпеки при проведенні передпускових та пускових робіт систем газопостачання".

Пунктом 4.6 Правил безпеки систем газопостачання встановлено, що прийняття в експлуатацію об`єктів систем газопостачання населених пунктів і промислових підприємств здійснюється на підставі зареєстрованої декларації або виданого сертифіката відповідно до вимог Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року N 461. Забороняється прийняття в експлуатацію незакінчених будівництвом об`єктів систем газопостачання, в тому числі підземних сталевих газопроводів і резервуарів, не забезпечених ЕХЗ від корозії.

Представником позивача надано до суду Акти прийняття газопроводів в експлуатацію, на виконання вищевказаного пункту Правил.

Пунктом 4.15 Правил безпеки систем газопостачання встановлено, що надземні, наземні і внутрішні газопроводи, а також арматура повинні бути захищені від атмосферної корозії згідно з вимогами ДБН В.2.5-20-2001 "Газопостачання" та пофарбовані (за винятком внутрішніх газопроводів житлових і громадських будівель) згідно з вимогами ГОСТ 14202-69 "Трубопроводы промышленных предприятий. Опознавательная окраска, предупреждающие знаки и маркировочные щитки" та ГОСТ 4666-75 "Арматура трубопроводная. Маркировка и отличительная окраска". На запірній арматурі повинно бути зазначено напрямок обертання при відкритті і перекритті арматури. На газопроводах підприємств, котелень, ГРП, ШГРП, ГРУ, ГНС, ГНП, АГЗС, АГЗП повинно бути позначення напрямку потоку газу.

Твердження відповідача про необхідність захисту надземних розподільчих газопроводів низького тиску від атмосферних опадів та корозії та їх фарбування, суд вважає безпідставними, оскільки ст. 13 Закону "Про охорону праці" та п.4.15 Правил безпеки систем газопостачання містять загальні вимоги і не визначають порядок дій суб`єкта господарювання під час експлуатації систем і обєктів газопостачання і технічного обслуговування.

Крім того, відповідачем до суду не надано доказів того, що позивачем виконувалися передпускові та пускові роботи на системах газопостачання, вказаних в оскаржуваних пунктах припису № 350, а відтак зазначений в оскаржуваних пунктах припису п. 4.15 Правил не розповсюджуються на дані спірні правовідносини.

Суд не бере також до уваги посилання відповідача на п. 4.120 та п. 24.6 ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання», оскільки вимоги щодо захисту від атмосферної корозії покриттям, у сукупності з положенням п. 4.15 Правил, стосується надземних, наземних і внутрішніх газопроводів, а також арматури, а в даному випадку перевірка була проведена стосовно надземних розподільчих газопроводів, що підпадає під визначення іншого поняття, визначеного у п. 2.1 Правил.

Враховуючи зазначене, суд приходить висновку про відсутність законодавчо встановленої необхідності у позивача обов`язку захисту надземних розподільчих газопроводів низького тиску від атмосферних опадів та корозії та їх фарбування.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області не доведено факту порушення вимог ст. 13 Закону України «Про охорону праці», пункту 3.2 розділу 3, п. 4.15 розділу 4 НПАОП 0.00-1.76-15 Правила безпеки систем газопостачання, затвердженого наказом Міністерства енергетики і вугільної промисловості України від 15.05.2015 №285 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 року за № 674/27119, а саме надземні розподільчі газопроводи низького тиску у м. Запоріжжя не захищено від атмосферних опадів та корозії (потребує пофарбування), відповідно до вимог ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання» ГОСТ 14202-69, суд дійшов висновку щодо обгрунтованості позовних вимог, та відповідно наявності законодавчо передбачених підстав для задоволення адміністративного позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування припису від 21.12.2018 № 350 в частині вимог, що зазначені у рядку таблиці № 20, 22, 23, 26, 27, 28, 29, 30, 35, 36, 37, 38, 42, 59, 70, 79, 80, 81, 107, 119, 121, 122, 125, 126, 128, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 138, 142.

Вищевикладене спростовує твердження відповідача, наведені у письмовому відзиві на адміністративний позов.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування припису від 21.12.2018 № 350 в частині вимог, що зазначені у рядку таблиці № 20, 22, 23, 26, 27, 28, 29, 30, 35, 36, 37, 38, 42, 59, 70, 79, 80, 81, 107, 119, 121, 122, 125, 126, 128, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 138, 142, підлягають задоволенню, з вищенаведених підстав.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-245, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати винесений Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області припис від 21.12.2018 № 350 в частині вимог, що зазначені у рядку таблиці № 20, 22, 23, 26, 27, 28, 29, 30, 35, 36, 37, 38, 42, 59, 70, 79, 80, 81, 107, 119, 121, 122, 125, 126, 128, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 138, 142.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 25, ) на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (вул. Заводська, буд. 7, м. Запоріжжя, 69035, ) судові витрати зі сплати судового збору у сумів 1720 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 04.11.2019.

Суддя А.В. Сіпака