Справа № 357/11925/19
Суддя: Ярмола О. Я.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Ярмола О. Я. ,

при секретарі Сінчук О. С.,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області старшого лейтенанта поліції Вежичаніна Миколи Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 29.09.2019 року інспектором взводу №1 роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області старшим лейтенантом поліції Вежичаніним М.М. було винесено постанову серії ЕАК № 1568790 у справі про адміністративне правопорушення. За даною постановою ОСОБА_1 було визнано винним у порушенні пункту 22.5 Правил дорожнього руху (ПДР) та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Позивач вважає вказану постанову незаконною, оскільки відсутні належні та допустимі докази вини позивача, не встановлено обставини справи, не визначено норми Закону за якою було притягнено позивача до відповідальності. Позивач не є власником ТЗ, яким керував, а відповідно до ч.1 ст. 132-1 КУпАП суб`єктом правопорушення мала би бути особа за якою зареєстрований цей ТЗ, вимірювання габаритів ТЗ, яким керував позивач з використанням відповідного обладнання. Перевірка габаритних розмірів ТЗ працівником поліції та працівниками Укртрансбезпеки не виконувалась.

Позивач просив суд скасувати постанову ЕАК № 1568790 від 29.09.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду клопотання в якому вказав, що позовні вимоги підтримує, просив провести розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, направив суду відзив на позов .

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 29.09.2019 року інспектором взводу №1 роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області старшим лейтенантом поліції Вежичаніним М.М., було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАК № 1568790, відповідно до якої гр. ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та піддано штрафу в розмірі 510 грн.(а.с.9).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 29.09.2019 року о 09 год.04 хв. по вул. Сухоярська в м.Біла Церква, керував транспортним засобом з напівпричепом МAN TGX 26.480, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом TAD, номерний знак НОМЕР_2 , перевозив великогабаритний вантаж ширина якого перевищувала 2.6 метра без відповідного дозволу виданого органами Національної поліції, чим порушив пп.22 ПДР України.

Позивач вважає дану постанову неправомірною та оскаржив її до суду 09.10.2019 року. Зокрема, позивач зазначає, що 29.09.2019 року він здійснював перевезення вантажу, але як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію ТЗ він не є власником транспортного засобу. Також зазначає, що відповідно п.22 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т і т.д. Перевірка габаритних розмірів ТЗ працівником поліції та працівниками Укртрансбезпеки не виконувалась. А тому вважає, дії працівника поліції незаконними, оскільки інспектор не долучив до матеріалів справи належні та допустимі докази, які б підтвердили, що вантаж перевищує встановлені п.22.5 ПДР України габарити та потребує погодження мршруту з органами Національної поліції, та працівник поліції безпідставно й ннеаргументовано дійшов висновку, що вантаж переревищує ширину 2,6 метра, не надав жодного доказу дотримання процедури здійснення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі пересувному пункті, проведення перевірки відповідності габаритів вантажу певним нормам ізскладаннм відповідного документу.

Заперечуючи позов, відповідач зазначив, що позивач здійснював перевезення вантажу, що перевищував візуально встановлені параметри. Таким чином у відповідача було достатньо підстав вважати, що особа могла вчинити адміністративне правопорушення, а отже зупинка транспортного засобу була виконана з дотриманням вимог ст. 35 Закону. Поряд з тим перевищення габаритних розмірів вантажу, що перевозиться можливе не лише за допомогою спеціального контролю, а і за допомогою відповідної товарно-транспортної накладної, якою встановлено параметри вантажу, що і було виконано відповідачем або іншої дозвільної документації, що перевозиться. У даному випадку позивач не пред`явив дозвіл в якому було зазначено параметри транспортного засобу яким здійснювалось перевезення вантажу. Під час розгляду справи водій пояснив, що дозвіл він не може надати оскільки він відсутній у нього, а отже вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною у повному обсязі.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умовй^Для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Пунктами 1.1, 1.9 ПДР встановлено, що ці Правила, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон), поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно з ст. 132-1 КУпАП - Порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами -

тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами -

тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%.

Примітка. Дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною другою цієї статті, є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. Підставою для звільнення від відповідальності є наявність у суб`єкта правопорушення дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Кодекс доповнено статтею 132-1 згідно із Законом № 586-VI від 24.09.2008; із змінами, внесеними згідно із Законами № 596-VIII від 14.07.2015, № 54-IX від 11.09.2019\

Згідно п.22.5 (б) ПДР - За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до п. 32.1 ПДР, з органами Національної поліції узгоджуються також інші питання забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені законодавчими актами.

Також, частиною другою ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів (п. 4 Правил).

Пунктами 25-28 ПДР визначено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд вважає, що відповідач не надав жодного доказу в підтвердження своєї позиції по даній справі. Так само, відсутні посилання в оскаржуваній постанові на обладнання за допомогою якого було проведено вимірювання. З наданих суду заперечень стороною відповідача вбачається, що перевірка габаритних розмірів ТЗ, яким керував позивач працівниками поліції та працівниками Укртрансбезпеки не виконувалась. Крім того, не відомо за якою частиною ст. 132-1 КУпАП було притягнено позивача до відповідальності, чому залишено поза увагою належність ТЗ іншій особі. З огляду наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.132-1, ст.ст. 251,252, 258,276, 280, 283, 286 КУпАП, ст.ст. 2,6,19,77,78,159,242-246,250,286, 293, 295 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Задовольнити позов ОСОБА_1 .

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1568790 від 29.09.2019 року, винесену інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області старшим лейтенантом поліції Вежичаніним Миколою Михайловичем відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП ОСОБА_1 від 29.09.2019 року закрити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня оголошення.

СуддяО. Я. Ярмола