Справа № 120/2788/19-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 листопада 2019 р. Справа № 120/2788/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки)

в с т а н о в и в :

02.09.2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що 20.07.2016 року отримала свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №000090, видане Радою адвокатів Вінницької області на підставі рішення №7 від 20.07.2016 року. Вподальшому, з метою здійснення професійної діяльності як адвокат, зареєструвалася як фізична особа-підприємець на єдиному податку 3 групи.

24.10.2018 року її прийнято на постійну роботу на повний робочий день на посаду адвоката у Адвокатське бюро "Тарасов та партнери", де роботодавець щомісячно сплачує за неї як найманого працівника єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Інших доходів, крім заробітної плати, а саме, як самозайнята особа позивач не отримує.

23.04.2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення підприємницької діяльності.

Не дивлячись на те, що єдиний соціальний внесок вона сплачувала у встановленому законодавством розмірі як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування, до внесення запису про припинення підприємницької діяльності до Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 21 серпня 2019 року позивач отримала вимогу відповідача від 08.08.2019 року № Ф-71293-56 про сплату боргу (недоїмки) в сумі 13015,48 грн.

На думку позивача, особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема адвокатську, вважається самозайнятою особою і платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування лише при умові, що така особа не є найманим працівником в межах такої незалежної професійної діяльності і що вона отримує дохід саме від такої незалежної професійної діяльності.

Позивач вважає дану вимогу протиправною, оскільки відповідач продовжує нараховувати єдиний соціальний внесок після припинення нею підприємницької діяльності, як особі, яка здійснює незалежну професійну діяльність, незважаючи на те, що роботодавцем сплачується за неї єдиний внесок в період з жовтня 2018 року по даний час у розмірі, що перевищує встановлений законом мінімальний розмір, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду, в якому просила:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Вінницькій області про сплату боргу (недоїмки) від 08.08.2019 року №Ф-71293-56 в сумі 13015,48 грн.

Ухвалою суду від 06.09.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

24 вересня 2019 року до суду надійшло клопотання Головного управління ДПС у Вінницькій області про заміну сторони у справі правонаступником.

Ухвалою суду від 29.10.2019 року допущено заміну відповідача, а саме - Головне управління ДФС у Вінницькій області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Вінницькій області.

24.09.2019 року відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов, у якому вказали, що згідно ч. 1 ст. 4 Закон України від 08 липня 2010 року № 2464-УІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" зі змінами і доповненнями платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, а також особи, які провадять незалежну професійну діяльність.

Відповідно до пп. 14.1.226 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

В силу п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, в тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями.

Згідно абзацу 1 п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім`ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Зазначили, що ОСОБА_1 згідно реєстраційних даних в ITC «Податковий блок» мала 2 ознаки: ОПФ - « 910» - підприємець-фізична особа та ознака незалежної професійної діяльності - адвокат.

15.03.2017 року зареєстрована як фізична особа-підприємець.

29.08.2018 року встановлено ознаку незалежної професійної діяльності - адвокат.

23.04.2019 року припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця за її рішенням.

З 23.04.2019 року ОСОБА_1 згідно реєстраційних даних в ITC «Податковий блок» має лише 1 ознаку: ОПФ - « 94» - фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю.

Відповідно до п. 4 ст. 4 Закону №2464 особи, зазначені у пунктах 4 та 5- 1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Вказали, що станом на 31.07.2019р. по інтегрованій картці платника по єдиному внеску (71040000) рахувався борг у сумі 13015,48 грн. за особу, яка провадить незалежну професійну діяльність, що виник внаслідок наступних нарахувань:

- 19.01.2018 р. - 2112 грн. 00 коп. (ФОП, за IV квартал 2018 р.);

- 09.02.2018 р. - 7040 грн. 00 коп. (ФОП, самостійно поданий звіт за 2017 рік);

- 19.04.2018 р. - 2457 грн. 18 коп. (ФОП, за І квартал 2018 р.);

- 19.07.2018 р. - 2457 грн. 18 коп.(ФОП, за II квартал 2018 р.);

- 19.10.2018 р. - 2457 грн. 18 коп. (ФОП, за III квартал 2018 р.);

- 19.10.2018 р. - 1638,12 грн. 18 коп. (Фіз. особі, за серпень та вересень 2018 р., у зв`язку із встановленням 29.08.2018 ознаки незалежної професійної діяльності - адвокат);

- 21.01.2019 р. - 2457 грн. 18 коп. (ФОП, за IV квартал 2018 р.);

- 21.01.2019 р. - 2457 грн. 18 коп. ( ОСОБА_2 Особі, за IV квартал 2018 р. у зв`язку із встановленням 29.08.2018 ознаки незалежної професійної діяльності - адвокат);

- 19.04.2019 р. - 2754 грн. 18 коп. (Фіз. Особі, за І квартал 2019 р. у зв`язку із встановленням 29.08.2018 ознаки незалежної професійної діяльності - адвокат);

- 25.04.2019 р. - 918 грн. 06 коп. (самостійно поданий звіт );

- 19.07.2019 р. - 2754 грн. 18 коп. ( ОСОБА_2 Особі, за II квартал 2019 р. у зв`язку із встановленням 29.08.2018 ознаки незалежної професійної діяльності - адвокат).

Вказали, що подвійне нарахування ЄСВ мало місце лише за період з 29.08.2018 року по IV квартал 2018 року (5 місяців), внаслідок припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням.

Згідно з п. 16 розділу IV Порядку №435 (в останній чинній редакції) фізичні особи-підприємці, які мають ознаку незалежної професійної діяльності, формують та подають до органів доходів і зборів окремі звіти.

При цьому, Закон №2464 чітко визначає платників єдиного внеску - фізичних осіб-підприємців і платників єдиного внеску - осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, а в Порядку №435 зазначено, що фізичні особи-підприємці, які мають ознаку незалежної професійної діяльності, формують та подають до органів доходів і зборів окремі звіти. Відтак, законодавством не передбачено, що якщо особа є платником єдиного внеску відповідно до ст. 4 Закону № 2464 за кількома підставами, то вона сплачує єдиний внесок лише за однією з таких підстав.

Таким чином, відповідно до ІС «Податковий блок» в підсистемі «облік платежів» в режимі «вимоги про сплату боргу (ЄВ)» сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) станом на 31.07.2018 року № Ф-71293-56 від 08.08.2019 року на суму 13015.48 грн., яка виникла внаслідок несплати суми поточних нарахувань.

Враховуючи викладене, просили відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

20.07.2016 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №000090, видане Радою адвокатів Вінницької області на підставі рішення №7 від 20.07.2016 року.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 15.03.2017 року ОСОБА_3 зареєстрована як фізична особа-підприємць ( Номер запису: 0003133).

ОСОБА_3 з 15.03.2017 року перебуває на обліку в Крижопільському управлінні ГУ ДФС у Вінницькій області як платника єдиного внеску. Вид діяльності за КВЕД 69.10 діяльність у сфері права.

Згідно Наказу Адвокатського бюро "Тарасов та партери" №4 від 23.10.2018 року ОСОБА_1 прийнята на постійну роботу з 24.10.2019 року на посаду адвоката з посадовим окладом згідно штатному розпису на повний робочий день та випробувальним терміном 3 місяці.

23.04.2019 року ОСОБА_3 припинила підприємницьку діяльність фізичної особи підприємця, про що свідчить запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ( Номер запису: 2003133).

Позивач як фізична особа-підприємець за 2018 - 2019 рік сплатила єдиний соціальний внесок на суму 15 612,96 грн, що підтверджують наявні в матеріалах справи копії платіжних доручень від 18.01.2018 року № 1113-4628-4211-6419, від 13.04.2018 року №1198-3221-7177-2445, від 12.07.2018 року № 1288-4426-6092-1674, від 08.10.2018 року №1376-3594-5587-1447, від 21.01.2019 року № 1481-3951-0938-0805, від 17.04.2019 року №1567-4748-2768-5016 та від 25.04.2019 року №40810879.

Згідно довідки №78 від 27.08.2019 року, виданої Адвокатським бюро "Тарасов та партнери", дохід позивача з 24.10.2018 року по 31.07.2019 року склав 65767,85 грн. та з вказаної суми доходу підприємством сплачено єдиний внесок у сумі 14468,93 грн.

08.08.2019 року Головне управління ДФС у Вінницькій області прийняло вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-71293-56, згідно з якою позивачу нараховано суму боргу зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 13015,48 грн. відповідно до статті 25 Закону №2464-VI.

Не погодившись із вимогою про сплату боргу (недоїмки), позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (частина перша статті 2 Закону № 2464-VI).

Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (частина друга статті 2 Закону № 2464-VI).

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (пункт 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI).

Згідно з пунктами 4, 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI (у редакції Закону №77-VIII від 28.12.2014) платниками єдиного внеску є:

- фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування;

- особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Законодавець розмежовує платників єдиного внеску на фізичних осіб-підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що Закон № 2464-VI не визначає такого платника єдиного внеску, як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності. Фізична особа-підприємець та особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, є різними платниками єдиного внеску.

Судом встановлено, що позивач з 15.03.2017 року по 23.04.2019 року була платником єдиного внеску - фізичною особою-підприємцем, яка обрала спрощену систему оподаткування, тобто платником єдиного внеску в розумінні пункту 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 2464-VI облік осіб, зазначених, зокрема, у пунктах 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а щодо застрахованих осіб, які є учасниками накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, - з національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та Пенсійним фондом.

Взяття на облік осіб, зазначених, зокрема, у пунктах 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Взяття на облік платників єдиного внеску, зазначених, зокрема, у пунктах 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів з внесенням відповідних відомостей до реєстру застрахованих осіб (частина друга статті 5 Закону № 2464-VI).

Відповідно до статті 5 Закону № 2464-VI та інших нормативно-правових актів розроблено Порядок обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 24 листопада 2014 року № 1162, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 03 грудня 2014 року за № 1553/26330, (далі - Порядок № 1162), який є нормативно-правовим актом у розумінні частини третьої статті 117 Конституції України та джерелом права, яке застосовується судом, відповідно до ч. 2 ст. 7 КАС України.

Цим Порядком визначаються питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у територіальних органах Державної фіскальної служби України, надання контролюючим органам відомостей про зміну класу професійного ризику виробництва Фондом соціального страхування за період до 01 січня 2016 року, надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття/зняття з обліку платників єдиного внеску (пункт 2 розділу І Порядку № 1162).

Пункт 3 розділу І Порядку № 1162 визначає, що Порядок поширюється на платників єдиного внеску, зазначених у пунктах, зокрема, 4, 5 частини першої статті 4 Закону № 2464.

Відповідно до п.3 розділу ІІ Порядку № 1162 дані про взяття на облік платників єдиного внеску в порядку інформаційної взаємодії передаються державному реєстратору в день взяття їх на облік за місцезнаходженням чи місцем проживання із зазначенням: дати взяття на облік, найменування та коду за ЄДРПОУ контролюючого органу, в якому такого платника взято на облік, реєстраційного номера платника єдиного внеску.

Взяття на облік юридичних осіб (їх відокремлених підрозділів) та фізичних осіб-підприємців, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі, як платників єдиного внеску підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру, яка надсилається (видається) цим юридичним особам (відокремленим підрозділам) та фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому Законом України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (далі - Закон № 755-IV) (пункт 4 розділу ІІ Порядку № 1162).

Розділом ІІІ Порядку № 1162 встановлено порядок взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755.

Взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755, контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ згідно з додатком 1, заяви про взяття на облік платника єдиного внеску (члена фермерського господарства) за формою № 12-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (пункт 1 розділу ІІІ Порядку №1162).

Пункт 2 розділу ІІІ Порядку №1162 визначає, що платники єдиного внеску, зазначені в пункті 5 частини першої статті 4 Закону № 2464, подають заяву за формою № 1-ЄСВ (додаток 1) протягом 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання документа, що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності.

Згідно п. 3 розділу ІІІ Порядку №1162 платникам єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755, контролюючим органом наступного робочого дня з дня взяття на облік безоплатно надсилається (вручається) повідомлення про взяття їх на облік за формою № 2-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку.

Аналіз положень цього Порядку свідчить про те, що взяття контролюючим органом на облік платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, здійснюється виключно за заявою такої особи за формою № 1-ЄСВ. Взяття на облік платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, контролюючим органом за власною ініціативою шляхом встановлення «ознаки незалежної професійної діяльності» Порядок №1162 не передбачає.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач після отримання свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 20 липня 2016 року №000090, заяву за формою № 1-ЄСВ до контролюючого органу не подавав. Натомість 29.08.2018 року відповідач самостійно встановив позивачу додаткову ознаку як особі яка займається незалежної професійної діяльності, що не узгоджується з нормами Порядку №1162, якими визначена процедура взяття на облік платників єдиного внеску.

Окремо слід вказати, що правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон №5076-VI).

Відповідно до ст. 1 Закону №5076-VI, адвокат це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно частини третьої статті 4 Закону №5076-VI, адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Частиною першою статті 6 Закону №5076-VI передбачено, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою (ч. 1 ст. 13 Закону).

Водночас, положення статті 14 Закону №5076-VI визначають, що адвокатське бюро є юридичною особою, створеною одним адвокатом, і діє на підставі статуту. Найменування адвокатського бюро повинно включати прізвище адвоката, який його створив.

Державна реєстрація адвокатського бюро здійснюється у порядку, встановленому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Адвокатське бюро має самостійний баланс, може відкривати рахунки у банках, мати печатку, штампи і бланки із своїм найменуванням.

Про створення, реорганізацію або ліквідацію адвокатського бюро адвокат, який створив адвокатське бюро, протягом трьох днів з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців письмово повідомляє відповідну раду адвокатів регіону.

Стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське бюро.

Адвокатське бюро може залучати до виконання укладених бюро договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Адвокатське бюро зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності.

Із вищевикладеного видно, що адвокат є самозайнятою особою, якщо він здійснює адвокатську діяльність індивідуально. В свою чергу, адвокатське бюро є юридичною особою, створеною одним адвокатом, діє на підставі статуту та сплачує єдиний соціальний внесок за кожного найманого працівника.

Як вже було встановлено судом, 24.10.2018 року ОСОБА_1 прийнята на посаду адвоката в Адвокатське бюро "Тарасов та партери". Крім того, згідно довідки №78 від 27.08.2019 року, позивачу нараховувалась заробітна плата, з якої сплачувалось ЄСВ.

Окремо слід вказати й на те, що відповідачем не надано доказів взяття на облік позивача як особи, що займається професійною незалежною діяльністю та здійснення адвокатської діяльності індивідуально, та отримання доходу від такої.

Таким чином, позивач не є самозайнятою особою, а реалізує своє право на заняття адвокатською діяльністю як особа, яка працює на посаді адвоката в адвокатському бюро та отримує заробітну плату, з якої сплачується ЄСВ.

З огляду на зазначене, вимога Головного управління ДФС у Вінницькій області № Ф-71293-56 від 08.08.2019 року по сплаті боргу (недоїмки) у вигляді єдиного соціального внеску на суму 13015,48 грн. суперечить чинному законодавству, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених дій та прийнятої вимоги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Вінницькій області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску №Ф-71293-56 від 08.08.2019 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м.Вінниця, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м.Вінниця, ).

Суддя Дончик Віталій Володимирович