Справа № 580/429/19
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/429/19 Суддя (судді) першої інстанції: В.П. Тимошенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів Губської Л.В., Степанюка А.Г., секретар судового засідання Гордієнко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Виконавчого комітету Смілянської міської ради на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31 травня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до секретаря Смілянської міської ради Федоренка Віктора Антоновича, Виконавчого комітету Смілянської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача-2 ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу

В С Т А Н О В И В :

06.02.2019 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до секретаря Смілянської міської ради Федоренка В.А., Виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області про визнання протиправним та скасування розпорядження секретаря Смілянської міської ради Федоренка В.А. від 17.12.2018 № 210к "Про звільнення ОСОБА_1 ", поновлення позивача на посаді начальника відділу діловодства, контролю та звернень громадян виконавчого комітету Смілянської міської ради, стягнення з виконавчого комітету Смілянської міської ради на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, рішення в частині поновлення позивача на посаді начальника відділу діловодства, контролю та звернень громадян виконавчого комітету Смілянської міської ради та присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць - допустити до негайного виконання.

Позов обґрунтовано тим, що спірним розпорядженням її звільнено з займаної посади за порушення Присяги посадової особи місцевого самоврядування, проте такі висновки вважає такими, що не відповідають дійсності і є безпідставними.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 31 травня 2019 позовні вимоги задоволено у повному обсязі: визнано протиправним та скасовано розпорядження секретаря Смілянської міської ради Федоренка В.А. від 17.12.2018 №210к "Про звільнення ОСОБА_1 ", поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу діловодства, контролю та звернень громадян виконавчого комітету Смілянської міської ради з 18.12.2018, стягнуто з Виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 18.12.2018 по 31.05.2019 в сумі 128832.15 грн. за вирахуванням всіх обов`язкових відрахувань у вигляді податків та зборів згідно чинного законодавства, допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді начальника відділу діловодства, контролю та звернень громадян виконавчого комітету Смілянської міської ради та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 23788,82грн.

Суд першої інстанції, приймаючі рішення у справі про задоволення позовних вимог зазначив, що зі змісту оскаржуваного розпорядження вбачається, що позивача звільнено за порушення Присяги, яке виразилося у виконанні завідомого неправомірних розпоряджень від 19.07.2018 №113-к «Про призначення в.о. керуючого справами виконавчого комітету ОСОБА_1 » та від 25.07.2018 №128р «Про затвердження розподілу функціональних повноважень керівництва виконавчого комітету Смілянської міської ради», проте відповідач доказів щодо неправомірності прийнятих розпоряджень від 19.07.2018№113-к та від 25.07.2018 №128р. не надав.

Відповідачем Виконавчим комітетом Смілянської міської ради подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги залишити без розгляду через пропущення позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

Апеляційну скаргу обґрунтовано ще й тим, що звільнення позивача відбулося з дотримання вимог чинного законодавства.

Відповідачем секретарем Смілянської міської ради подано відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначено про обґрунтованість доводів апеляційної скарги Виконавчого комітету Смілянської міської ради.

Представником позивача надано пояснення з приводу дотримання строків звернення до суду з цим позовом, зазначивши обставини знаходження позивача на лікарняному, що й було перевірено судом першої інстанції при вирішенні питання щодо строків подачі позову.

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції - зміні, з огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач з 04.09.2006 працює у виконавчому комітеті Смілянської міської ради.

04.09.2006 позивачем прийнято Присягу посадової особи місцевого самоврядування.

Відповідно до протоколу №9 звітно-виборчих профспілкових зборів виконавчого комітету Смілянської міської ради від 20.11.2014, позивача більшістю голосів обрано головою профспілкової організації виконавчого комітету Смілянської міської ради.

Розпорядженням міського голови від 31.08.2015 №147к ОСОБА_1 переведено на посаду начальника відділу діловодства, контролю та звернень громадян виконавчого комітету Смілянської міської ради.

Розпорядженням міського голови від 19.07.2018 №113к позивача призначено виконуючим обов`язки керуючого справами виконавчого комітету Смілянської міської ради.

Розпорядженням міського голови від 26.11.2018 №193к позивача переведено на посаду - начальника відділу діловодства, контролю та звернень громадян виконавчого комітету Смілянської міської ради.

17.12.2018 складено акт про відмову надати письмові пояснення позивачем, в якому зазначено, що позивач - начальник відділу діловодства, контролю та звернень громадян відмовилася надати письмові пояснення щодо присутності на позачерговій сесії міської ради №78 від 23.10.2018 та виконанні завідомо неправомірних розпоряджень від 19.07.2018 №113-к «Про призначення в.о. керуючого справами виконавчого комітету Омельченко Л.П . » та від 25.07.2018 №128р «Про затвердження розподілу функціональних повноважень керівництва виконавчого комітету Смілянської міської ради», виконання наданих їй повноважень всупереч Закону України «Про місцеве самоврядування» та Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Розпорядженням секретаря Смілянської міської ради Федоренка В. А. від 17.12.2018 №210к ОСОБА_1 звільнено з займаної посади - начальника відділу діловодства, контролю та звернень громадян виконавчого комітету Смілянської міської ради за порушення посадовою особою органу місцевого самоврядування Присяги, передбаченою статтею 11, абз.2 ч.1 ст.20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Вищенаведені обставини підтверджені належними, достатніми та допустимим доказами, і не є спірними.

Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» визначені правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування.

Згідно ст.1, ч.1 ст.2 цього Закону, служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Основними обов`язками посадових осіб місцевого самоврядування, в силу вимог ст.8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», є: додержання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, актів органів місцевого самоврядування; забезпечення відповідно до їх повноважень ефективної діяльності органів місцевого самоврядування; додержання прав та свобод людини і громадянина; шанобливе ставлення до громадян та їх звернень до органів місцевого самоврядування, турбота про високий рівень культури, спілкування і поведінки, авторитет органів та посадових осіб місцевого самоврядування; недопущення дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави.

Згідно ч.ч.1-4 ст.11 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», громадяни України, які вперше приймаються на службу в органи місцевого самоврядування (за винятком посад, зазначених в абзаці другому частини першої статті 10 цього Закону), у день прийняття відповідного рішення складають Присягу такого змісту:

«Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити громаді та народові України, неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, сприяти втіленню їх у життя, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, сумлінно виконувати свої посадові обов`язки».

Посадова особа місцевого самоврядування, яка вперше приймається на службу в органи місцевого самоврядування, вважається такою, що вступила на посаду, з моменту складення Присяги.

Присяга вважається складеною, якщо після її зачитування громадянин України скріплює Присягу своїм підписом.

Власне, порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої вищевказаною статтею, є однією з підстав припинення служби в органах місцевого самоврядування, передбачених ч.1 ст.20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Матеріалами справи підтверджено, що позивача звільнено за порушення нею Присяги, а саме за виконання завідомого неправомірних розпоряджень від 19.07.2018 №113-к «Про призначення в.о. керуючого справами виконавчого комітету Омельченко Л.П.» та від 25.07.2018 №128р «Про затвердження розподілу функціональних повноважень керівництва виконавчого комітету Смілянської міської ради».

Проте, доказів щодо неправомірності розпоряджень від 19.07.2018№113-к та від 25.07.2018 №128р. суду не було надано.

Крім того, правомірності розпоряджень від 19.07.2018 №113-к та від 25.07.2018№128р були предметом розгляду сесії Смілянської міської ради від 17.08.2018, їх протиправність не підтверджена відповідним рішенням ради чи судовим рішенням.

Вказані обставини відповідач не спростував, належних та допустимих доказів суду не надав.

Згідно ч.1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірне розпорядження про звільнення позивача за порушення Присяги є протиправним і підлягає скасуванню, оскільки доказів щодо порушення позивачем Присяги посадової особи місцевого самоврядування не підтверджено належними та допустимими доказами.

З приводу доводів апелянта щодо порушення позивачем строків звернення до суду, колегія суддів зазначає, що вони не заслуговують уваги, оскільки судом вказане питання було вирішено відповідно до норм КАС України, знаходження позивача на лікарняному, дає підстави колегії суддів вважати що позов підлягає розгляду по суті, з огляду на принцип доступу позивача до суду.

Крім того, необхідно зазначити, що відповідно до частини 2 статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника згідно з частиною 1 статті 27 Закону України "Про оплату праці" визначається за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок).

Відповідно до п.2 Порядку у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Із пункту 5 зазначеного Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом першим пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Відповідно до п.8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

В матеріалах справи у наявності довідка відповідача про заробітну плати позивача, проте суд першої інстанції не вірно обрахував середньоденну заробітну плату позивача - 1081.32 грн., а не 1081.31грн.

Кількість робочих днів за період вимушеного прогулу судом першої інстанції визначено правильно 111.

Внаслідок вказаного, колегія суддів вважає, що середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 18.12.2018 по 31.05.2019 становить 120026,52 грн.

Отже, доводи апелянта в цій частини заслуговують на увагу.

Надаючи оцінку всім іншим доводам сторін, судова колегія наголошує, що приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Статтею 317 КАС України визначені підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що внаслідок порушення норм матеріального права, суд першої інстанції вірно вирішив справу за суттю вимог, проте рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частини визначенні розміру середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, в решті рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Повний текст постанови виготовлено 11.11.2019.

Керуючись статтями 308, 309, 310, 313, 315, 317, 321. 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Смілянської міської ради на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31 травня 2019 р. - задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31 травня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до секретаря Смілянської міської ради Федоренка Віктора Антоновича, Виконавчого комітету Смілянської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача-2 ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - змінити.

Абзац четвертий резолютивної частини рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31 травня 2019 р. викласти у наступній редакції:

«Стягнути з Виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області (20701, Черкаська область, м. Сміла, вул. Незалежності, 37, код 04061553) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 18.12.2018 по 31.05.2019 в сумі 120 026 (сто двадцять тисяч двадцять шість) гривень 52 коп. за вирахуванням всіх обов`язкових відрахувань у вигляді податків та зборів згідно чинного законодавства.

В решті рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31 травня 2019 р. залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

А.Г. Степанюк