Справа № 420/6244/19
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6244/19
УХВАЛА

13 листопада 2019 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.,

секретаря судового засідання - Пивовар Т.В.,

за участю сторін:

від позивача - Бочевар М.П., (за ордером);

від прокуратури - Тунік В.М., (за довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , яка згідно уточнених позовних вимог заявляє позовні вимоги до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради та залученої до участі у справі Прокуратури Одеської області, позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 17.10.2019 року та Наказ Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 21.10.2019 року №01-13/421 ДАБК.

Ухвалою суду від 25.10.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 25.10.2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №420/6244/19 задоволено та зупинено дію рішення Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 17.10.2019 року про скасування дії містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , затверджених наказом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 13.02.2018 року №01-07/30.

Представником позивача, 12.11.2019 року надано заяву про забезпечення позову, у якій заявник, згідно уточнених позовних вимог, просить суд зупинити дію Наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 21.10.2019 року №01-13/421 ДАБК «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт №ОД 92 від 26.10.2018 року».

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради оскаржуваний наказ прийнято не у відповідності до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яким визначено порядок анулювання дозволу на виконання будівельних робіт, та з порушенням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані застосовані заходи результатів державного нагляду. Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради не було враховано, що позивачем здійснюється реконструкція житлового будинку під багатоквартирний житловий будинок без зміни геометричних параметрів фундаментів за адресою: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 та були отримані у відповідності до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», містобудівні умови та обмеження, в тому числі з урахуванням роз`яснень Мінрегіон «Щодо надання містобудівних умов та обмежень на об`єкти будівництва, передбачені ч.4 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», які розміщені на його офіційному вебсайті. З аналізу оскаржуваного наказу не вбачається зі сторони позивача жодних порушень містобудівного законодавства, будівельних норм на об`єкті будівництва чи відповідно здійснення позивачем будівництва з порушенням містобудівного законодавства і будівельних норм, так само як і не надано в оскаржуваному Наказі жодного обґрунтування щодо необхідності анулювання дозволу на виконання будівельних робіт. Натомість, згідно постанови старшого слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області Н.В. Мойсеевої про закриття кримінального провадження №0002301 від 05.10.2019 року, встановлено, що за результатами огляду земельної ділянки, проведеної за участю головного спеціаліста Відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , проводяться будівельні роботи з реконструкції житлового будинку під багатоквартирний житловий будинок без зміни геометричних параметрів фундаментів на підставі дозволу на виконання будівельних робіт. Крім того, на даний час між позивачем, забудовником ТОВ «Будівельна компанія» Надійний Будинок» та іншими покупцями було укладено більше 60 договорів купівлі-продажу майнових прав, згідно з якими продавець передав таким покупцям у власність майнові права на квартири, а орієнтованим строком прийняття будинку до експлуатації визначено 1 квартал 2021 року. В разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу, це може унеможливити поновлення прав позивача і прав покупців майнових прав та призвести до настання шкоди їх майну, що буде неприпустимим з огляду на гарантії прав власності особі, які гарантовані йому державою Україна положеннями ст.1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року і положеннями Конституції України. Позивач зазначає, що для відновлення своїх прав та інтересів, позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, пов`язаних з доведенням факту правомірності отриманих містобудівних умов та обмежень, дозволу в судовому порядку. Крім того, Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25.10.2019 року по даній справі №420/6244/19 задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову й зупинено дію рішення Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 17.10.2019 року про скасування дії містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , затверджених наказом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від року №01-07/30, а отже на сьогоднішній день є чинними вищевказані містобудівні умови та обмеження. Таким чином, є співмірними вжиття заходів забезпечення позову (уточненого) шляхом зупинення дії Наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 21.10.2019 року № 01-13/421 ДАБК «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт №ОД 92 від 26.10.2018 року».

В судовому засіданні 13.11.2019 року представник позивача підтримав заяву про забезпечення позову та просив задовольнити.

Представник Прокуратури Одеської області письмових заперечень щодо заяви представника позивача про забезпечення позову не надав, в судовому засіданні щодо задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову заперечував.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.168 КАС України, заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з вимогами ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

При цьому, ч.2 ст.150 КАС України передбачений вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Частиною 2 ст.150 КАС України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з положеннями ч.1 ст.151 КАС України, позов може бути забезпечено, крім іншого, шляхом: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Згідно із ч.2 ст.151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Суд також наголошує, що відповідно до приписів чинного законодавства, у випадку звернення з вимогою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою вимогою. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову шляхом зупинення дії Наказу Управління ДАБК Одеської міської ради від 21.10.2019 року №01-13/421 ДАБК «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт №ОД 92 від 26.10.2018 року» заявник зазначає, що анулювання відповідачем виданого позивачу дозволу на виконання будівельних робіт, унеможливить проведення будь-яких будівельних робіт, та як наслідок призведе до порушення прав позивача та численної кількості покупців майнових прав на квартири за більш як 60 договорами купівлі-продажу майнових прав, згідно з якими продавець передав таким покупцям у власність майнові права на квартири, а орієнтованим строком прийняття будинку до експлуатації визначено 1 квартал 2021 року. В разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу, це може унеможливити поновлення прав позивача і прав покупців майнових прав та призвести до настання шкоди їх майну, що буде неприпустимим з огляду на гарантії прав власності особі, які гарантовані йому державою Україна положеннями ст.1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року і положеннями Конституції України. Позивач зазначає, що для відновлення своїх прав та інтересів, позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, пов`язаних з доведенням факту правомірності отриманих містобудівних умов та обмежень, дозволу в судовому порядку.

Суд зазначає, що позивач від 13.02.2018 року отримав містобудівні умови та обмеження №01-07/30 для проектування об`єкта будівництва, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , затверджених наказом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради та, відповідно до дозволу на виконання будівельних робіт №ОД92 фактично здійснював відповідні роботи з реконструкції, будівництва. Рішенням від 17.10.2019 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області вказані містобудівні умови та обмеження скасовані.

Ухвалою суду від 25.10.2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №420/6244/19 задоволено та зупинено дію рішення Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 17.10.2019 року про скасування дії містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , затверджених наказом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 13.02.2018 року №01-07/30.

Крім того, факт дії оскаржуваного наказу «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт №ОД 92 від 26.10.2018 року» зумовлює відсутність у позивача можливості виконання своїх зобов`язань за відповідними договорами, в тому числі договорами купівлі-продажу майнових прав на квартиру №69, №91 що призводить до значних збитків у зв`язку з зупиненням виконання відповідних робіт з реконструкції будинку. Враховуючи обставини, викладені у заяві про забезпечення позову, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову дійсно може призвести до значних втрат та негативних наслідків щодо робіт, які уже виконані на об`єкті реконструкції житлового будинку під багатоквартирний житловий будинок без зміни геометричних параметрів фундаментів за адресою: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 на підставі містобудівних умови та обмеження, що, в свою чергу, може призвести до порушення прав та законних інтересів покупців квартир, найманих працівників, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

В свою чергу, п.3 ч.6 ст.37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що дозвіл на виконання будівельних робіт може бути анульовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об`єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об`єкта, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Із матеріалів справи вбачається, що за результатами проведеної позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради 17.10.2019 року складено акт, яким встановлено, що управлінням архітектури та містобудуванні Одеської міської ради (далі - об`єкт нагляду) за підписом в.о. начальника управлінні архітектури та містобудування Одеської міської ради - Шайденка Михайлі Олександровича надано містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкті будівництва, затверджених наказом управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 13.02.2018 року №01-07/30 на реконструкцію житлового будинку під багатоквартирний житловий будинок без зміни геометричних параметрів фундаментів зі адресою: АДРЕСА_1 , замовник- ОСОБА_1 . В наданому пакеті документів, відсутні наступні документи, а саме: копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію, передбачений п.1 ч.3 ст.29 Закону; витяг із Державного земельного кадастру, передбачений п.4 ч.3 ст.29 Закону. Враховуючи відсутність вищевказаних документів, об`єктом нагляду при наданні містобудівних умов та обмежень порушено п.1 ч.4 ст.29 Закону. Отже, містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва затверджені наказом управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 13.02.2018 року №01-07/30 надані з порушенням вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме п.1 ч.3 ст.29, п.4 ч.3 ст.29, п.1 ч.4 ст. 9 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Отже, перевіркою встановлені порушення саме Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, а наслідки виявлених порушень та здійснення контрольної функції органами нагляду і контролю в сфері будівельної діяльності застосовуються до позивача.

В даному випадку, враховуючи зазначене, суд не вважає вжиті контролюючим органом заходи у вигляді анулювання дозволу на виконання будівельних робіт спрівмірними та вважає їх протиправними з точки зору пропорційності, як складового елементу верховенства права.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У справі № 15-рп/2004 від 02.11.2004 року Конституційний Суд України зазначив, що верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

До того ж, ухвалою суду від 25.10.2019 року, позов забезпечено шляхом зупинення дії рішення Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 17.10.2019 року про скасування дії містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , затверджених наказом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 13.02.2018 року №01-07/30, а тому містобудівні умови та обмежень для проектування об`єкта будівництва, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є дійсними. Задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 17.10.2019 року суд, крім іншого, виходив з того, що обставини даної справи свідчать про наявність та реальність загрози завдання суттєвої шкоди правам позивача, оскільки існує можливість застосування органами державної архітектурно-будівельної інспекції наслідків скасування дозвільних документів, зокрема дозволу на виконання будівельних робіт №ОД92 внаслідок скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, що порушить права позивача та третіх осіб, зокрема покупців за договорами купівлі-продажу майнових прав на квартири.

Таким чином, продовження дії оскаржуваного Наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 21.10.2019 року №01-13/421 ДАБК «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт №ОД 92 від 26.10.2018 року» протягом розгляду судом даної адміністративної справи може призвести до настання для позивача, як підрядника будівництва, негативних наслідків та ускладнює відновлення порушених прав в разі задоволення позову.

Суд також зазначає, що правомірність оскаржуваного наказу буде перевірена за наслідками розгляду по суті адміністративної справи. Зупинення дії оскарженого наказу носить тимчасовий характер, не скасовує його, не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване на забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позову, недопущення настання негативних наслідків для позивача та збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі. При цьому такі заходи забезпечення адміністративного позову відповідають предмету адміністративного позову.

Рішенням Конституційного Суду України у справі №3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до ст.3 Конституції України та ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відтак, враховуючи зміст спірних правовідносин, можливі наслідки невжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 242, 243, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити дію Наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 21.10.2019 року №01-13/421 ДАБК «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт № ОД 92 від 26.10.2018 року».

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.293, 295 КАС України.

Повний текст виготовлено та підписано суддею 14.11.2019 року.

Суддя П.П. Марин