Справа № 300/1986/19
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2019-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" листопада 2019 р. справа № 300/1986/19
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Калуської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій,-
В С Т А Н О В И В:
03.10.2019 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Калуської районної державної адміністрації Івано-Франківської області (далі відповідач, Калуська РДА) про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у ненаданні в повному обсязі публічної інформації на запит від 09.09.2019 та зобов`язання відповідача повторно розглянути запит на публічну інформацію від 09.09.2019 та надати позивачу копії документів, запитуваних у запиті, в порядку, визначеному Законом України «Про доступ до публічної інформації».
Позов мотивовано тим, що відповідач, в порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», не надав позивачу повну інформацію, яку він просив надати згідно запиту від 09.09.2019.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.10.2019 даний позов залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а позивачу надано строк для усунення недоліків.
У зв`язку із усуненням вказаних недоліків, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.10.2019 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 04.11.2019. Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві від 31.10.2019 за №2291/01-28/03, який міститься в матеріалах справи (а.с. 28-32). Просив суд в задоволенні позову відмовити та зазначив, що на запит позивача від 19.08.2019 відповідачем у строки та в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», надано відповідь запитувачу інформації від 22.08.2019 за №П/29. Стосовно запиту позивача від 19.09.2019, відповідач вказує на те, що такий запит направлявся фінансовому управлінню Калуської РДА, яке також у строки та в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», надало відповідь запитувачу інформації від 13.09.2019 за №187/03-17. Також представником відповідача додатково повідомлено суд про те, що розпорядником інформації щодо планових показників місцевого бюджету, затвердження та виконання бюджету Копанківської сільської ради, внесення змін до бюджету, інформації щодо регламенту сесії ради є Копанківська сільська рада, про що неодноразово інформувалося ОСОБА_1 .
Розглянувши адміністративний позов відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, відзив на позов, судом встановлено наступне.
19.08.2019 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації шляхом надання інформації про планування місцевого бюджету Копанківської сільської ради на другий квартал 2019 року, а також інформації про виконання планових показників по власних доходах загального фонду бюджету Копанківської сільської ради в процентах за шість місяців 2019 року (а.с. 9-10).
Калуська районна державна адміністрація Івано-Франківської області надала позивачу відповідь листом від 22.08.2019 за №П/29 (а.с. 11-12), в якій заявника проінформовано, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року (стаття 3 Бюджетного кодексу України), а тому відповідно, державний та місцеві бюджети затверджуються на рік. Враховуючи зазначене, запитуваний у пункті 1 запиту документ, а саме «проект місцевого бюджету Копанківської сільської ради на другий квартал 2019 року» не передбачений Бюджетним кодексом України і тому не приймається. Також відповідачем у даному листі зазначено, що відповідно до листа фінансового управління РДА від 21.08.2019 за №169/03-17 (а.с. 13), виконання по власних доходах загального фонду Копанківського сільського бюджету за 6 місяців 2019 року становить 99,5% до уточнених планових показників.
09.09.2019 позивач звернувся із запитом до фінансового управління Калуської РДА, в якому просив надати інформацію, а саме: ким та коли уточнювалися планові показники по власних доходах загального фонду Копанківської сільської ради за 6 місяців 2019 року, на якій сесії це рішення було затверджено, а також просив надати копію регламенту цієї сесії про розгляд змін до бюджету Копанківської сільської ради (а.с. 15).
Фінансове управління Калуської РДА надало позивачу відповідь листом від 13.09.2019 за №187/03-17, згідно якої повідомило позивача, що планові показники власних доходів загального фонду Копанківськогосільського бюджету за підсумками першого кварталу були уточнені рішенням сесії Копанківської сільської ради від 05.04.2019 за №734 «Про внесення змін в бюджет сільської ради на 2019 рік». Також, стосовно пункту 3 запиту позивача від 09.09.2019, фінансове управління Калуської РДА просило звернутись до Копанківської сільської ради, оскільки запитувані дані у фінансовому управлінні Калуської РДА відсутні (а.с. 16).
Позивач, вважаючи таку відповідь фінансового управління Калуської РДА неправомірною бездіяльністю відповідача, звернувся для захисту свого права до суду із даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зі змісту частини 2 статті 19 Конституції України слідує, що органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та керуються у своїй у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, кабінету Міністрів України.
Згідно статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про інформацію», кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
Згідно із статтею 7 Закону України «Про інформацію», право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 за №2939-VI (далі також Закон №2939-VI).
Статтею 1 даного Закону визначено, що публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Згідно статті 2 Закону №2939-VI, метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
Пунктом 1 частини 1 статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, серед іншого, суб`єкти владних повноважень органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
Аналіз визначення публічної інформації та переліку розпорядників публічної інформації, закріпленого у статті 13 Закону № 2939-VІ, свідчить, що визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації», право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону №2939-VI, доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах, зокрема, вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом.
Стаття 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» гарантує, що доступ до інформації забезпечується, серед іншого, шляхом надання інформації за запитами на інформацію (пункт 2 частини 1).
Відповідно до частини 4 статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акту, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.
Як уже зазначено, частиною 1 статті 13 Закону №2939-VI визначено перелік розпорядників публічної інформації, якими, зокрема, єоргани державної влади.
Положеннями пункту 6 частини 1 статті 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію
Згідно з положеннями статті 16 Закону №2939-VI,розпорядник інформації відповідає за визначення завдань та забезпечення діяльності структурного підрозділу або відповідальної особи з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації, відповідальних за опрацювання, систематизацію, аналіз та контроль щодо задоволення запиту на інформацію, надання консультацій під час оформлення запиту, а також за оприлюднення інформації, передбаченої цим Законом.
Відповідно до частини 2 статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Згідно частин 1-2 статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.
Судом встановлено, що позивачем 09.09.2019 на адресу відповідача направлено запит на отримання публічної інформації, в якому ОСОБА_1 просив надати інформацію, а саме: ким та коли уточнювалися планові показники по власних доходах загального фонду Копанківської сільської ради за 6 місяців 2019 року, на якій сесії це рішення було затверджено, а також просив надати копію регламенту цієї сесії про розгляд змін до бюджету Копанківської сільської ради (а.с. 15).
Даний запит 09.09.2019 отримано фінансовим управлінням Калуської РДА, про що свідчить відтиск штампу з вхідним номером №108.
На виконання вимог статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», фінансове управління Калуської РДА протягом п`яти робочих днів з дня отримання запиту надало позивачу відповідь листом від 13.09.2019 за №187/03-17. У вказаній відповіді фінансове управління Калуської РДА по пунктах 1, 2 запиту позивача від 09.09.2019 зазначено, що планові показники власних доходів загального фонду Копанківського сільського бюджету за підсумками першого кварталу були уточнені рішенням сесії Копанківської сільської ради від 05.04.2019 за №734 «Про внесення змін в бюджет сільської ради на 2019 рік». Також, стосовно пункту 3 запиту позивача від 09.09.2019, фінансове управління Калуської РДА просило звернутись до Копанківської сільської ради, оскільки запитувані дані (Регламент сесії Копанківської сільської ради) у фінансовому управлінні Калуської РДА відсутні (а.с. 16).
При цьому, суд зазначає, що аналіз норм Закону № 2939-VI дає підстави констатувати, що визначальною ознакою для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях і знаходилася у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації. Якщо запит стосується інформації, яка міститься в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль (наприклад, без проведення додаткового змістовного аналізу), то така інформація відповідає критеріям «відображеності та за документованості» і є публічною. Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти.
Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 31.07.2018 по справі №820/4263/17.
Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як слідує з матеріалів справи, позивачем в пункті 3 запиту від 09.09.2019 просив фінансове управління Калуської РДА надати копію регламенту сесії Копанківської сільської ради про розгляд змін до бюджету цієї ради.
Беручи до уваги те, що запитувач інформації просив надати регламент органу місцевого самоврядування Копанківської сільської ради, при цьому звертаючись до місцевого органу державної влади фінансового управління Калуської РДА, суд вважає, що такий розпорядник інформації (фінансове управління Калуської РДА) не є належним суб`єктом, який має надати запитувані дані (регламент Копанківської сільської ради), тобто не є розпорядником запитуваної інформації.
Таким чином, суд встановив, що фінансове управління Калуської РДА надало позивачу відповідь по кожному з пунктів його запиту.
Суд також погоджується з доводами відповідача про те, що в частині повторного розгляду запиту позивача від 09.09.2019 позовні вимоги направлені до неналежного відповідача, оскільки згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 36-39), фінансове управління Калуської РДА є самостійною юридичною особою публічного права, окремим органом державної влади, а не структурним підрозділом відповідача.
Як наслідок, позивач вважаючи, що бездіяльністю відповідача порушено його права та інтереси, звернувся до адміністративного суду із позовною заявою, заявивши вимоги не до належного органу державної влади, яким є фінансове управління Калуської РДА.
На підставі наведеного випливає, що в даних правовідносинах відсутня протиправна бездіяльність відповідача.
Приписами статті 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити ненадання відповіді на запит на інформацію. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, серед іншого, перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
В даному випадку, відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність своїх дій. Натомість, позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Враховуючи вищезазначені норми законодавства та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що даний адміністративний позов не підлягає до задоволення.
Враховуючи вимоги статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат, понесених позивачем, відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Кафарський В.В.