Справа № 817/1050/18
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/10654/19

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.

суддів Большакової О.О., Гінди О.М.

за участі секретаря судового засідання Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року з питань забезпечення позову (суддя - Дорошенко Н.О., м. Рівне) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Рівненської міської ради, Рівненської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , Житлово-комунальне підприємство «Сонячне», Товариство з обмеженою відповідальністю «Сігірія», ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Рівненської міської ради, Управління земельних відносин Виконавчого комітету Рівненської міської ради, Управління капітального будівництва Виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання рішень протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 12.04.2018 звернувся до суду з позовом до Рівненської міської ради, Виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання рішень Рівненської міської ради від 11.03.2010 №3303, від 29.06.2010 №3701, від 02.04.2013 №2873 та рішення Виконавчого комітету Рівненської міської ради від 12.04.2016 №44 протиправними, такими, що не відповідають Конституції і Законам України та нечинними повністю.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рівненської міської ради, Виконавчого комітету Рівненської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання протиправними та скасування пунктів перших рішення Рівненської міської ради від 11.03.2010 №3303, від 29.06.2010 №3701, рішення Рівненської міської ради від 02.04.2013 №2873 та рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради від 12.04.2016 №44; зобов`язання відповідачів привести межі земельної ділянки кадастровий номер №:01:003:00258 у відповідність: - з рішенням виконкому Рівненської міської ради від 14.05.1986 №136; - проектом завершення будівництва, розробленим у 2001 році Рівненською філією ДП «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто»; - кресленнями розпланування проекту будівництва будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території, на якій передбачена стоянка для автомобілів, тощо; - з розпорядженням Рівненського міського голови від 29.12.2002 №3548-р; - розпорядженням міського голови від 16.04.2013 №968-р.

ОСОБА_1 06.08.2019 третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у адміністративній справі №817/1050/18 шляхом заборони відповідачам: Рівненській міській раді, її виконавчому комітету, Головному управлінню Держгеокадастру у Рівненській області, третім особам без самостійних вимог: Управлінню капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради, Управлінню земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради, Управлінню містобудування та архітектури Виконавчого комітету Рівненської міської ради, Товариству з обмеженою відповідальністю «Сігірія» вчиняти дії щодо поділів земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0028 у м. Рівне; учасникам розгляду справи та іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору, зокрема проводити будь-які дії на земельній ділянці кадастровий номер :01:003:0028 у м. Рівне, що впливають на її існуючий стан.

В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 вказав, що йому стало відомо, що для поділу існуючої земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0028 відповідачами та третьою особою на їх стороні - Управлінням капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради вживаються дії щодо отримання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою Управлінню капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо поділу та об`єднання вільної від забудови земельної ділянки на АДРЕСА_2 . Проект відповідного рішення Рівненської міської ради вже розглядався на сесії у липні цього року, проте розгляд був відкладений на наступну сесію. Заявник вважає, що в разі прийняття рішення міською радою буде штучно істотно ускладнено ефективний захист та поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду, оскільки замість існуючої земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0028 з`явиться дві інші земельні ділянки з різними кадастровими номерами, які затвердяться новими рішеннями відповідачів.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року у справі №817/1050/18 в задоволенні заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити. Апеляційна скарга обґрунтована обставинами, аналогічними тим, які зазначені у заяві про забезпечення позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління капітального будівництва Виконавчого комітету Рівненської міської у письмовому відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, прийнятим з врахуванням всіх обставини справи та таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Суд першої інстанції в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовив з тих підстав, що жодних доказів в обґрунтування порушень прав та інтересів третьої особи та мешканців будинку можливим прийняттям в майбутньому Рівненською міською радою рішення за наслідками розгляду вказаного вище проекту заявником не надано, а судом не встановлено. Окрім цього, суд першої інстанції вважав, що запропонований позивачем спосіб забезпечення позову шляхом заборони учасникам розгляду справи та іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору, зокрема, проводити будь-які дії на земельній ділянці кадастровий номер :01:003:0028, що впливають на її існуючий стан, не може бути застосований у даній справі, позаяк він не є співмірним з предметом судового спору та поширюється на необмежене коло осіб.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі. Метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав позивача до ухвалення рішення у справі.

За змістом статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем (заявником) на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема, в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Частиною другою статті 151 КАС України визначено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти. Окрім цього, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізм, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

У постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ» зазначено, що суд, при розгляді заяв про забезпечення позову має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Як видно з матеріалів справи, підставою для звернення заявника до суду із заявою про забезпечення позову стало прийняття Рівненською міською радою рішень від 11.03.2010 №3303, від 29.06.2010 №3701 та від 02.03.2013 №2873, у зв`язку із накладенням землі поблизу будинку АДРЕСА_3 та сусідньої земельної ділянки на АДРЕСА_2 . Заявник зазначає, що поділ земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0028, яка захоплює частину землі під будинком АДРЕСА_1 і частину території, виділеної для його обслуговування є неправомірним, останній переконаний, що вказане призведе до позбавлення будинку заявника автостоянки для автомобілів, прибудинкової території, під`їзних доріг та землі під половиною першого під`їзду, що є також неприпустимим. Наведені обставини вважає підставою для забезпечення позову, оскільки побоюється, що у разі задоволення позову вжиті дії щодо поділу існуючої земельної ділянки істотно ускладнять виконання рішення суду.

Проте, аналізуючи наведені обставини про вжиття заходів забезпечення позову колегією суддів не встановлено підстав, передбачених статтею 150 КАС України, які б вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивачів, мешканців будинку до ухвалення рішення в адміністративній справі, або те, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення потрібно буде значних зусиль часу та витрат.

Поділ земельної ділянки не створює небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника чи мешканців будинку АДРЕСА_3 . Заявником не наведено достатньої обґрунтованості доводів очевидності небезпеки заподіяння шкоди їх правам та інтересам.

Посилання, без належного обґрунтування, на те, що не вжиття обраного заходу забезпечення позову унеможливить ефективний захист прав позивача та поновлення прав позивача буде неможливим, нічим не підтверджене, не є достатнім обґрунтуванням даної заяви, та не може свідчити про те, що невжиття заходів по забезпеченню позову в майбутньому може призвести до неможливості поновлення прав позивача та третіх осіб.

При цьому, колегія суддів вказує, що жодних документів на землю для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_3 позивачем та третіми особами суду не надано, хоча можливість оформити такі останні мали з 1986 року. Відтак, безпідставними є твердження позивача та третіх осіб, що частина будинку АДРЕСА_3 та його прибудинкової території знаходиться у межах земельної ділянки по АДРЕСА_2 , кадастровий номер №:01:003:0028. Таким чином, в даному випадку право позивачів, третіх осіб -мешканців будинку по АДРЕСА_1 не порушене, а тому відсутні підстави для заборони поділу сусідньої земельної ділянки в порядку забезпечення позову.

Крім цього, апеляційний суд зазначає, що заява третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом застосування заходів, аналогічних наведеним в заяві від 06.08.2019, та за тих самих обставин справи, вже була розглянута та вирішена Восьмим апеляційним адміністративним судом з прийняттям постанови від 28 лютого 2019 року, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 було відмовлено в повному обсязі.

Також, як встановлено із заяви про забезпечення позову від 06.08.2019 та доданих до неї документів, подання такої заяви зумовлене тим, що для поділу існуючої земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0028 відповідачами та третьою особою на їх стороні - Управлінням капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради вживаються дії щодо отримання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою Управлінню капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо поділу та об`єднання вільної від забудови земельної ділянки на АДРЕСА_2 .

Зокрема, заявник зазначає, що 01.04.2019 на офіційному веб-сайті Рівненської міської ради (http://www.city-adm.rv.ua/PublicServices/draft-decisions/senate) опубліковано проект рішення Рівненської міської ради «Про надання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою Управлінню капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо поділу на об`єднання вільної від забудови земельної ділянки на АДРЕСА_2 ».

Вищевказаний проект рішення Рівненської міської ради стосується надання Управлінню капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради згоди на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки площею 9548 м2 на АДРЕСА_2 (кадастровий номер земельної ділянки - :01:003:0028), яка перебуває в оренді в Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради (договір оренди землі від 15.09.2010 №75; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 19.03.2015 №9114045) для будівництва та обслуговування житлового будинку з вбудовано - прибудованими торговими приміщеннями і з правом укладання договору суборенди, з подальшим укладанням та державною реєстрацією договорів оренди новосформованих земельних ділянок, і, в разі наявності, відповідних договорів суборенди, а також встановити, що договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0028, яка ділиться, припиняється одночасно з державною реєстрацією договорів оренди новосформованих земельних ділянок, а обмеження (обтяження), що були встановлені в ньому, встановлюються відповідно в договорах оренди таких новосформованих в результаті поділу земельних ділянок: 1) земельна ділянка №1 площею 9378 м2; 2) земельна ділянка №2 площею 170 м2. Відповідно до пункту 2 проекту рішення міської ради, розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки провести згідно з вимогами чинного законодавства.

Разом з тим, згідно з оприлюдненим на офіційному веб-сайті Рівненської міської ради рішенням Рівненської міської ради від 25.07.2019 №6231 відкладено для додаткового вивчення питання «Про надання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою Управлінню капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо поділу та об`єднання вільної від забудови земельної ділянки на АДРЕСА_2 ».

Окрім цього, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління капітального будівництва Виконавчого комітету Рівненської міської у письмовому відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що відповідно до проекту денного пленарного засідання 36 сесії Рівненської міської ради, яке відбулось 24.10.2019 вищевказаний проект рішення був розглянутий та був відхилений у зв`язку з тим, що рішення не набрало необхідної кількості голосів. Таким чином, нові обставини, на які посилався скаржник у апеляційній скарзі припинили своє існування.

Таким чином, апеляційний суд вважає безпідставними та необґрунтованими доводи третьої особи про очевидність ознак протиправності дій відповідачів - суб`єктів владних повноважень щодо поділу земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0028.

Вказане, в свою чергу, не може в повній мірі свідчити про ймовірне порушення в майбутньому прав та інтересів позивача або третіх осіб внаслідок поділу земельної ділянки та/або об`єднання земельної ділянки згідно з вимогами чинного законодавства. При цьому, жодних доказів в обґрунтування порушень прав та інтересів третьої особи та мешканців будинку можливим прийняттям в майбутньому Рівненською міською радою рішення за наслідками розгляду вказаного вище проекту заявником не надано, а судом не встановлено.

Апеляційний суд зауважує, що подана ОСОБА_1 заява не містить жодних обґрунтувань з приводу того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача та третіх осіб, за захистом яких вони звернулися до суду, та того, що очевидними є ознаки протиправності оскаржуваних рішень, порушення прав, свобод або інтересів осіб, які звернулися до суду, такими рішеннями. До заяви не надано будь-яких доказів на підтвердження вказаних вище обставин. Окрім цього, суд вважає, що запропонований позивачем спосіб забезпечення позову шляхом заборони учасникам розгляду справи та іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору, зокрема, проводити будь-які дії на земельній ділянці кадастровий номер :01:003:0028, що впливають на її існуючий стан, не може бути застосований у даній справі, позаяк він не є співмірним з предметом судового спору та поширюється на необмежене коло осіб.

За наслідками розгляду заяви про забезпечення позову, оцінки доводів та аргументів заявника та наданих ним доказів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, оскільки відсутні належні та допустимі докази, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду; а також відсутні докази очевидних ознак протиправності поведінки відповідачів у спірних правовідносинах. При цьому, частково доводи та аргументи заявника, аналогічні наведеним в заяві про забезпечення позову від 06.08.2019, вже були розглянуті та оцінені судом першої та апеляційної інстанції з прийняттям рішення, яке набрало законної сили.

У зв`язку з наведеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність правових підстав, передбачених статтею 150 КАС України для задоволення клопотання про забезпечення позову.

Колегія суддів дійшла висновку про відсутність достатніх та необхідних правових підстав для задоволення клопотання позивача про забезпечення позову та вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми процесуального права та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, суд першої інстанції порушень процесуального права при вирішенні спірного питання не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року з питань забезпечення позову - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. О. Большакова
О. М. Гінда
Повне судове рішення складено 14 листопада 2019 року.