Справа № 1.380.2019.003946
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.003946
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року

зал судових засідань № 12

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Козак О.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій, зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління МВС України у Львівській області (далі відповідач, ГУ МВС України у Львівській області), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії ГУ МВС України у Львівській області щодо прийняття рішення про відмову у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням йому ІІ-ої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини (що є тотожним в даному випадку - з проходженням служби в органах внутрішніх справ), передбаченої ст. 23 Закону України «Про міліцію» та постановою Кабінету міністрів України від 21.10.2015 № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції»;

- визнати протиправними мотиви відмови ГУ МВС України у Львівській області у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням йому ІІ-ої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, викладеної у листі ГУ МВС України у Львівській області від 07.06.2019 № 261/31/01-2019;

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ МВС України у Львівській області про відмову у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням йому ІІ-ої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, викладене у листі ГУ МВС України у Львівській області від 07.06.2019 № 261/31/01-2019;

- визнати протиправною бездіяльність ГУ МВС України у Львівській області, яка полягала у не вчиненні дій, передбачених пунктом 8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, а саме не вчиненні дій щодо належного оформлення та подання до Міністерства внутрішніх справ України в 15-денний строк висновку щодо виплати грошової допомоги та всіх необхідних документів, передбачених Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015, для вирішення питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.23 Закону України «Про міліцію» та постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням йому ІІ-ої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини (що є тотожним в даному випадку - з проходженням служби в органах внутрішніх справ), відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015.

- визнати протиправними дії ГУ МВС України у Львівській області, які полягають у поверненні ОСОБА_1 листом ГУМВС України у Львівській області від 07.06.2019 №261/31/01-2019 матеріалів про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІІ-ої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини (що є тотожним в даному випадку - з проходженням служби в органах внутрішніх справ), передбаченої ст.23 Закону України «Про міліцію» та постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції».

- зобов`язати ГУ МВС України у Львівській області повторно прийняти та розглянути заяву ОСОБА_1 разом з доданими до неї документами стосовно призначення, нарахування та виплати йому грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІІ-ої групи інвалідності та належним чином підготувати (оформити) та подати до Міністерства Внутрішніх Справ України у встановлений законом строк висновок щодо виплати грошової допомоги та всі необхідні документи, передбачені Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015, для вирішення питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 23 Закону України «Про міліцію» та постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням йому ІІ-групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини (що є тотожним в даному випадку - з проходженням служби в органах внутрішніх справ), відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 з 27.10.2003 по 07.10.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України. Так як 15.05.2019 позивачу встановлено ІІ-групу інвалідності у зв`язку із захворюванням пов`язаним із захистом Батьківщини, ОСОБА_3 звернувся до ГУ МВС України у Львівській області із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги та подав усі необхідні документи. Проте, відповідач листом від 07.06.2019 вих. №261/31/01-2019 повідомив позивача про те, що формулювання причини інвалідності від захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, як підстава для виплати одноразової грошової допомоги у Законі України «Про міліцію» та затвердженим постановою Кабінету Міністрів України Порядком від 21.10.2015 №850, відсутня.

Проте, позивач вважає таке твердження протиправним, оскільки йому встановлено ІІ-групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини, яке набуте ним саме під час проходження служби в органах внутрішніх справ та в період виконання ним своїх безпосередніх службових обов`язків під час проведення Антитерористичної операції. Вказана відповідачем обставина не може бути підставою для відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.23 Закону України «Про міліцію» та постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015. Вважаючи у зв`язку з цим свої права порушеними позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 06.08.2019 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Залучив третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Міністерство внутрішніх справ України.

Відповідач 27.08.2019 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що дії ГУ МВС України у Львівській області, пов`язані з відмовою у прийнятті документів для призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 згідно з Законом України «Про міліцію» та постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015, вчиненні на підставі, в межах повноважень та у спосіб чітко встановлений чинним законодавством та жодним чином не порушують його права. Окрім цього, представник відповідача звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 №336 затверджено Порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якою чітко визначено алгоритм призначення і отримання одноразової грошової допомоги особам які брали участь в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, відтак вона напряму стосується позивача. Підсумовуючи наведене, представник відповідача вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставні та необґрунтовані, а тому у задоволенні таких необхідно відмовити повністю.

Третя особа, Міністерство внутрішніх справ України, 23.08.2019 подала пояснення, у яких зазначає, що причина настання інвалідності позивача, зазначена у довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісію, а саме захворювання пов`язане з захистом Батьківщини, як підстава для виплати зазначеної вище допомоги, у Законі України «Про міліцію» та постанові КМУ №850 від 21.10.2015 відсутня. Представник МВС України зазначає, що відповідно до ст.23 Закону України «Про міліцію» Кабінет Міністрів України постановою від 21.10.2015 №850 затвердив «Порядок та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції». Так відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Враховуючи наведене, у МВС України немає законних підстав для розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги позивача та прийняття відповідного рішення на підставі Порядку №850, оскільки матеріали призначення допомоги не відповідають зазначеним у вказаному Порядку вимогам. З цих підстав, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі.

Позивач 12.09.2019 подав до суду відповідь на відзив, зміст якого ідентичний змісту позовної заяви. Додатково зазначає, що ним документально підтверджено, що інвалідність ІІ-групи у нього настала у зв`язку із захворюванням, яке мало місце в період з 01.08.2015 по 29.08.2015, що відповідно є періодом проходження служби ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ (органах міліції). Просив позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою від 30.09.2019 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив. Просили суд позов задовольнити повністю.

Відповідач та третя особа участі повноважних представників в судовому засіданні не забезпечили, хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце його проведення. Клопотань про розгляд справи без участі їх представників до суду не надходило.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 у період з 27.10.2003 по 07.10.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, що підтверджується записами в трудовій книжці НОМЕР_1 , розрахунком вислуги років №М-065220 та довідкою з послужного списку, які наявні в матеріалах справи. (а.с.33-45)

Згідно з довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 29.08.2015 №Т/10267, майор міліції ОСОБА_1 в період з 01.08.2015 по 29.08.2015 брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції, зокрема на території Донецької та Луганської областей.

06.10.2015 наказом ГУ МВС України у Львівській області №711 о/с по особовому складу, відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас збройних сил України за ст.64 «ж» «за власним бажанням» з 07.10.2015. Вислуга на день звільнення в календарному обчисленні та для виплат одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби становить 14 років 04 місяці 02 дні, у пільговому обчисленні становить: 16 років 04 місяці 29 днів.

Відповідно до довідки №17 від 03.02.2016 Військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» за результатами медичного огляду майора міліції ОСОБА_1 , 1978 р.н. встановлено діагноз: гіпертонічна хвороба ІІ ст., ІІ ст., ризик ІІ ІХС. Стабільна стенокардіяя ІІ ф.кл. НК І. Дисциркуляторна гіпертонічна енцефалопатія І ст. Вертеброгенна люмбалгія в стадії ремісії. Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Консолідовані переломи (05.08.2009) основної фаланги ІІ-го пальця та ІІІ-ої плюсневої кістки правої ступні без порушення функції. Травма, одержана в результаті нещасного випадку, НІ, не пов`язана з виконанням службових обов`язків. Підстава: акт про нещасний випадок по формі НТ №14 від 15.02.2010, акт по формі Н-5 від 15.02.2010.

07.04.2016 ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10ААВ №988873, випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією.

15.05.2019 ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ №311071, випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією.

Позивач звернувся до голови ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області з заявою (рапортом) про проведення йому виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому другої групи інвалідності. До вказаної заяви позивач долучив ряд необхідних документів. (а.с.57)

07.06.2019 листом №261/31/01-2019 заступника голови ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області повідомлено позивача про те, що формулювання причини інвалідності від захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, як підстава для виплати одноразової грошової допомоги, у Законі України «Про міліцію» та затвердженому постановою Кабінету Міністрів України Порядку від 21.10.2015 №850, відсутня.

Також повідомлено, що МВС відповідно до своїх повноважень здійснює виплату одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції виключно за випадками, переліченими у Законі України «Про міліцію».

Проте, позивач з посиланням на Закон України «Про міліцію» та Порядок від 21.10.2015 №850, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України, вважає що відмова у виплаті йому одноразової грошової допомоги є протиправною та такою, що порушує його законні права, а тому звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію» (Відомості Верховної Ради УРСР, 1991, № 4, ст. 20 із наступними змінами).

Водночас, пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» закріплено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Так, стаття ст. 23 Закону України «Про міліцію» встановлювала, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності І групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Аналіз положень вказаної статті, в контексті спірних правовідносин у даній справі, дає підстави суду дійти висновку, що право на отримання одноразової грошової допомоги виникає лише у тому випадку, коли інвалідність встановлена на підставі захворювання, яке мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ. Тобто, таке захворювання повинно бути належним чином діагностоване та задокументоване саме на час проходження служби в органах внутрішніх справ. Лише в такому випадку, на переконання суду, за результатами медичного огляду та обстеження, а також за результатами аналізу медичної документації, військово-лікарська комісія може дійти висновку про пов`язаність захворювання з проходженням служби в органах внутрішніх справ без обмеження будь якими строками.

В даному випадку, згідно з довідкою №17 від 03.02.2016, Військово-лікарська комісія ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» провела освідчення позивача та встановила діагноз та причинний зв`язок захворювання, яке пов`язане з захистом Батьківщини. Комісією не встановлено пов`язаності такого захворювання з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Таке рішення прийняте, в тому числі, по медичних документах на день звільнення позивача з органів внутрішніх справ - 07.10.2015.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначено постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (надалі - Порядок №850).

Підпунктом 2 пунктом 2 Порядку №850 визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з п.3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до п. 7 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акту розслідування нещасного випадку та акту, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктом 8 Порядку №850 визначено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

Відповідно до п.9 згаданого Порядку, МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Аналіз зазначених норм Порядку №850 дає підстави для висновку, що повноваження на прийняття рішення про призначення чи про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги є виключною компетенцією МВС України, а на орган внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, покладено обов`язок з проведення окремих процедурних дій щодо оформлення відповідних документів для вирішення питання про виплату такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (МВС).

При цьому, територіальний орган внутрішніх справ при вчиненні таких дій не повинен обмежуватись лише формальним збором та пересиланням документів до МВС України для прийняття відповідного рішення, а наділений правом досліджувати наявність права особи на отримання одноразової грошової допомоги саме на підставі Порядку №850. У разі встановлення відсутності права особи на отримання одноразової грошової допомоги на підставі Порядку № 850, норми цього порядку не поширюються на процедуру розгляду заяви цієї особи.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 у період з 27.10.2003 по 07.10.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, що підтверджується записами в трудовій книжці НОМЕР_1 та довідкою з послужного списку, які наявні в матеріалах справи.

Окрім цього, у період з 01.08.2015 по 29.08.2015, позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції зокрема на території Донецької та Луганської областей.

ОСОБА_1 07.04.2016 встановлено третю групу інвалідності та 15.05.2019 встановлено другу групу інвалідності, на підставі захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини, що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками. Захворюванням, що стало підставою для встановлення позивачу інвалідності, визначено: гіпертонічна хвороба ІІ ст., ІІ ст., ризик ІІ ІХС. Стабільна стенокардіяя ІІ ф.кл. НК І. Дисциркуляторна гіпертонічна енцефалопатія І ст. Вертеброгенна люмбалгія в стадії ремісії.

У зв`язку із встановленням позивачу ІІ-групи інвалідності та на підставі Закону України «Про міліцію», а також на підставі Порядку №850, ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою (рапортом) про проведення йому виплати одноразової грошової допомоги.

Проте, суд встановив, що згідно з п.3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала, зокрема, внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

З аналізу наведеної норми судом встановлено, що у ній відсутня підстава для виплати одноразової грошової допомоги, на підставі встановленої інвалідності від захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, яке діагностовано позивачу згідно з довідками до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ №898873 від 07.04.2016 та серії 12 ААБ №311071 від 15.05.2019.

Жодних доказів пов`язаності захворювання з проходженням служби в органах внутрішніх справ позивачем Головному управлінню МВС України у Львівській області не подано. Не долучено таких і до матеріалів справи. При цьому, суд враховує, що ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх справи за власним бажанням, а не по стану здоров`я.

З огляду на наведене суд вважає, що дії ГУ МВС України у Львівській області, пов`язані з відмовою у прийнятті документів для призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 згідно з Законом України «Про міліцію» та постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015, вчиненні на підставі, в межах повноважень та у спосіб чітко встановлений чинним законодавством.

Водночас суд зазначає, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини. Алгоритм призначення і отримання одноразової грошової допомоги особам які брали участь в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 №336, якою затверджено Порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (Порядок №336).

На підставі встановлених обставин суд дійшов висновку, що розгляд та вирішення питання виплати позивачу одноразової грошової допомоги повинно проводитись відповідно до Порядку №336, а не на підставі Порядку № 850.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що ГУ МВС України у Львівській області не приймалось рішення про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги на підставі Порядку №850, а повернення заяви позивача разом з долученими до неї документами проведено правомірно, в порядку та в межах повноважень, визначених законодавством. Тому, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління МВС України у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій, зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене та підписане 14.11.2019.

Суддя Р.І. Кузан