Справа № 826/6371/18
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6371/18 Суддя (судді) першої інстанції: Шевченко Н.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді Лічевецького І.О., суддів Аліменка В.О., Черпіцької Л.Т., при секретарі Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом у якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у відмові поновлення та перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області поновити виплати з 07.10.2009 раніше призначеної позивачу пенсії та здійснити її перерахунок.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2019 року позовну заяву в частині позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області поновити виплати з 07.10.2009 по 19.10.2017 раніше призначеної позивачу пенсії та здійснити її перерахунок залишено без розгляду з підстав пропущення строку звернення до суду.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти постанову про задоволення позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є громадянином України, з 04.09.1991 йому призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

09.08.1995 позивач виїхав на постійне місце проживання до США, у зв`язку з чим йому було припинено виплату пенсії на підставі ч. 2 ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

15.02.2018 ОСОБА_2 через свого представника за довіреністю подав до ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву про поновлення виплати пенсії за вислугу років. До заяви були додані наступні документи: копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, копія паспорта громадянина України для виїзду за кордон; копія посвідчення особи, постраждалої від наслідків аварії на ЧАЕС, копія пенсійного посвідчення та копія довіреності з апостилем.

Також, 16.02.2018 позивач через свого представника за довіреністю подав аналогічний пакет документів до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

У листі-відповіді від 13.03.2018 за наслідками розгляду заяви позивача Київський обласний військовий комісаріат повідомив ОСОБА_2 про те, що надати документи для призначення пенсії немає можливості.

Листом від 01.03.2018 ГУ ПФУ в Київській області повідомило позивача про відсутність підстав для поновлення виплати йому пенсії з огляду на те, що відповідно до ст. 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а міжнародний договір між Україною та Сполученими Штатами Америки не укладався.

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Крім того судом першої інстанції встановлено, що 09.08.1995 позивач виїхав на постійне місце проживання до США, у зв`язку з чим саме з вказаного часу йому було припинено виплату пенсії.

Таким чином, можна дійти висновку, що про порушене відповідачем свого права ОСОБА_2 було відомо ще з серпня 1995 року.

При цьому, помилковим є твердження позивача, що з 07.10.2009 після прийнятого рішення Конституційним Судом України №25-рп/2009, він щомісячно має право на поновлення та отримання пенсії, а тому строк для звернення за захистом права на поновлення та отримання пенсійних виплат за вислугу років не може вважатися пропущеним, а виплати пенсії повинні бути поновлені з 07.10.2009.

Так, відповідно до штемпелю вхідної кореспонденції Окружного адміністративного суду міста Києва, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом 20.04.2019.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Приписами ч. 3 ст. 123 цього Кодексу передбачено, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області поновити виплати з 07.10.2009 по 19.10.2017 раніше призначеної позивачу пенсії та здійснити її перерахунок, у зв`язку з пропущенням позивачем строку звернення до адміністративного суду без поважних причин.

Не підлягають застосуванню до спірних правовідносин положення частини другої статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", частини другої статті 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки зазначені приписи встановлюють строки виплати нарахованих пенсій за минулий час і не визначають строки поновлення виплати пенсій.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2019 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 12 листопада 2019 р.

Головуючий суддя І.О. Лічевецький

суддя В.О.Аліменко

суддя Л.Т.Черпіцька