Справа № 804/15366/13-а
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

13 листопада 2019 року

Київ

справа №804/15366/13-а

адміністративне провадження №К/9901/7932/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Єзерова А.А., Чиркіна С.М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Територіально відокремленого безбалансового відділення №10003/0511 філії - Дніпропетровського обласного управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2016 у складі колегії суддів: Чепурнова Д.В. (головуючий), Сафронової С.В., Поплавського В.Ю. у справі №804/15366/13-а за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Територіально відокремленого безбалансового відділення №10003/0511 філії - Дніпропетровського обласного управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Кабінету Міністрів України про скасування рішення,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. Позивач - Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (надалі - ПАТ "Державний ощадний банк України") в особі Територіально відокремленого безбалансового відділення №10003/0511 філії - Дніпропетровського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України" (надалі - ТВБВ №10003/0511) звернулось до суду з позовом до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області (надалі - Реєстраційна служба), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Кабінету Міністрів України про:

1.1. скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби про відмову у внесенні змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №6856505 від 16.10.2013;

1.2. зобов`язання Реєстраційну службу внести відомості про форму власності "приватна" до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 24, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Павлоград, вул. Ленінградська, будинок 24а.

2. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2014 адміністративний позов задоволено.

2.1. Визнано протиправним рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби про відмову у внесенні змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №6856505 від 16.10.2013;

2.2. Зобов`язано Реєстраційну службу внести зміни до відомостей про форму власності "приватна" до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 24, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Павлоград, вул. Ленінградська, будинок 24а.

3. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2016 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2014 скасовано і прийнято нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

4. Судами попередніх інстанцій під час судового розгляду справи встановлено, що:

4.1. За договором купівлі-продажу №7847 від 25.12.2012 ПАТ "Державний ощадний банк України" придбало нежитлове приміщення загальною площею 116,3 кв.м., розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Ленінградська, буд. 24а (далі - нежитлове приміщення).

4.2. 29.12.2012 Комунальним підприємством "Павлоградське МБТІ" проведено державну реєстрацію права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за ПАТ "Державний ощадний банк України", про що видано відповідний витяг за №37076094 із визначенням форми власності "державна".

4.3. За заявою позивача від 29.08.2013 державним реєстратором Реєстраційної служби видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №9028811, з якого вбачається, що за ПАТ "Державний ощадний банк України" зареєстроване право власності на нежитлове приміщення, форма власності - "державна".

4.4. 15.10.2013 ТВБВ №10003/0511 звернулося до Реєстраційної служби із заявою про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: зміни форми власності в Державному реєстрі речових прав на нежитлове приміщення з "державної" на "приватну".

5. 16.10.2013 державним реєстратором Реєстраційної служби прийнято рішення за №6856505, яким на підставі Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 №3502/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 12.12.2011 за №1429/20167 (надалі - Порядок №3502/5) позивачу відмовлено у внесенні змін до запису про нерухоме майно у зв`язку з тим, що подані ним документи не відповідають вимогам або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Також, вказано, що відповідно до пункту 6 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" від 04.03.1992 №2163-XII (надалі - Закон №2163-XII) заявником не було надано перелік об`єктів державної власності, переданих у приватну власність та наказу Фонду державного майна України щодо передачі даного майна.

6. Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що починаючи з 21.05.1999 ПАТ "Державний ощадний банк України" є юридичною особою приватного права, що створена у формі господарського товариства (акціонерного товариства), відтак, його правовий статус визначається нормами Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей визначених законодавством для акціонерних товариств. За статутом ПАТ "Державний ощадний банк України", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2003 №261, сто відсотків статутного капіталу товариства належить державі. Проте, пунктом 20 цього статуту визначено, що товариство має право набувати у власність нерухоме майно. Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем надано усі передбачені Порядком №3502/5 документи з метою внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відтак, відповідачем неправомірно відмовлено у внесенні змін та безпідставно прийнято оскаржуване рішення.

7. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, послався на те, що пунктом 26 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 №703 (надалі - Порядок №703) на заявника покладається обов`язок надати документи, які підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком. Суд апеляційної інстанції вказав, що у відповідача були підстави для відмови позивачу у внесенні змін до запису про нерухоме майно, оскільки останній не надав документів на підтвердження наявності у нього права приватної власності на нежитлове приміщення. Судом апеляційної інстанції відхилені посилання позивача на статут ПАТ "Державний ощадний банк України" з тих підстав, що його положення не змінюють правового статусу нерухомого майна, зареєстрованого як державна форма власності та не тягнуть за собою зміну типу форми власності.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

8. Позивач подав касаційну скаргу на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2016, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати і залишити в силі постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2014.

8.1. Аргументи скаржника на обґрунтування доводів касаційної скарги зводяться до неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права. Зокрема, скаржник зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2003 №261 (з урахуванням внесених змін) ПАТ "Державний ощадний банк України" є правонаступником державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України, акції якого належать державі та, водночас, є юридичною особою приватного права, має відокремлене майно і може від власного імені набувати майнових прав. При цьому, майно набуте ПАТ "Державний ощадний банк України" за результатами правонаступництва є його власністю. Скаржник наголошує, що відповідно до вимог статті 352 Цивільного кодексу України, юридичні особи є суб`єктами виключно приватної власності, в той час як від імені та в інтересах держави право власності здійснюють органи державної влади (стаття 362 Цивільного кодексу України). На думку скаржника, норми Закону №2163-XII не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, адже платне відчуження державного майна не мало місця. Крім того, скаржник стверджує про необґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

9. Відповідач та третя особа на стороні позивача заперечень (відзиву) на касаційну скаргу не подали.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

10. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-IV (надалі - Закон №1952-IV, в редакції чинній на час спірних правовідносин), обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме право власності на нерухоме майно.

11. Згідно з підпунктом 2 пункту 21 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141 (надалі - Порядок №1141, в редакції чинній на час спірних правовідносин) у разі проведення державної реєстрації виникнення права власності на нерухоме майно державний реєстратор вносить до запису про право власності та суб`єкта цього права такі відомості як форма власності.

12. Пунктом 38 Порядку №1141 передбачено, що державний реєстратор вносить зміни до записів Державного реєстру прав у разі допущення технічної помилки; зміни відомостей про нерухоме майно, право власності та суб`єкта цього права, інші речові права та суб`єкта цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов`язані з проведенням державної реєстрації прав.

13. Пунктом 40 Порядку №1141 встановлено, що у разі внесення змін у зв`язку із зміною відомостей про нерухоме майно, право власності та суб`єкта цього права, інші речові права та суб`єкта цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов`язані з проведенням державної реєстрації прав, державний реєстратор вносить до відповідного запису Державного реєстру прав такі відомості: 1) підстава для зміни відомостей: назва документа; дата видачі документа; номер документа; ким виданий (оформлений) документ; додаткові відомості про документ; 2) реєстраційний номер, дата і час реєстрації заяви, на підставі якої вносяться зміни до Державного реєстру прав; 3) підстава для внесення змін до запису: назва рішення; дата формування рішення; індексний номер рішення; 4) прізвище, ім`я та по батькові державного реєстратора; 5) найменування органу державної реєстрації прав або найменування нотаріальної контори, назва нотаріального округу.

14. Пунктом 44 Порядку №1141 визначено, що Порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав установлює Мін`юст.

15. Зокрема, процедуру прийняття і розгляду заяв щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) та скасування записів (далі - заява) Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), перелік документів, необхідних для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, права та обов`язки суб`єктів, що є учасниками зазначеної процедури визначено Порядком №3502/5.

16. Відповідно до пункту 1.5 Порядку №3502/5, документи, що подаються для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, повинні відповідати вимогам, встановленим законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами.

17. Згідно з пунктом 2.3 Порядку №3502/5, заявник під час подання заяви пред`являє органові державної реєстрації прав або нотаріусу документи, що посвідчують його особу, визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703.

18. Пунктом 2.5 Порядку №3502/5 передбачено, що для внесення змін до записів Державного реєстру прав у зв`язку зі зміною відомостей про нерухоме майно, право власності та суб`єкта (суб`єктів) цього права, інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов`язані з проведенням державної реєстрації прав, заявник подає документ, що є підставою для зміни відомостей, копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу, та документ про внесення плати за внесення змін до запису Державного реєстру прав.

19. Підпунктом 2.14.1 пункту 2.14 Порядку №3502/5 визначено, що державний реєстратор приймає рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав виключно за наявності таких підстав: у разі внесення змін до записів Державного реєстру прав - якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами (абзац 3 підпункту 2.14.1 пункту 2.14).

20. При цьому, за змістом пункту 26 Порядку №703, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком.

21. Отже, до відомостей, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно належать, серед іншого, відомості щодо форми власності на відповідний об`єкт нерухомого майна. Зміна відомостей про нерухоме майно має своїм наслідком внесення змін до запису про таке майно, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Для внесення змін до запису про державну реєстрацію прав, у разі зміни відомостей про нерухоме майно, заявник подає документи, які слугують підставою для зміни цих відомостей і документи, які посвідчують його особу. Невідповідність поданих документів вимогам законодавства є підставою для відмови у внесенні змін до запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

22. Як досліджено судами попередніх інстанцій, у договорі купівлі-продажу №7847 від 25.12.2012 покупцем нежитлового приміщення вказано ПАТ "Державний ощадний банк України", відповідно до статуту якого (в редакції чинній на момент подання заяви від 15.10.2013) останній виступає державним банком, що утворений розпорядженням Президента України від 20.05.2006 №106. Також, згідно зі статутом, засновником банку є держава в особі Кабінету Міністрів України, держава здійснює та реалізує повноваження власника щодо акцій, які їй належать у статному капіталі банку, через органи управління банку (пункт 5).

23. Відтак, оскільки позивачем для внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо зміни форми власності на нежитлове приміщення з "державної" на "приватну" не було надано документів, які б підтверджували наявність у нього саме права приватної власності на таке нерухоме майно, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у державного реєстратора підстав для прийняття рішення про відмову у внесенні таких змін.

24. Посилання скаржника на положення статуту ПАТ "Державний ощадний банк України", за якими банк може мати у власності нерухоме майно, слід відхилити, оскільки вони відсутні в редакції статуту, що була чинною на час спірних правовідносин і, відтак, не мали безпосереднього впливу на прийняття оспорюваного рішення.

25. Що стосується посилань в оспорюваному рішенні на норми пункту 6 статті 5 Закону №2163-XII, то слід наголосити, що ці норми не слугували самостійною підставою для його прийняття, а були наведені додатково і суд апеляційної інстанції не надавав оцінки правильності їх застосування.

26. Таким чином, судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення правильно застосовані норми матеріального права та не допущено порушень норм процесуального права і доводи касаційної скарги цього не спростовують.

27. За приписами частини 1 статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

28. З огляду на наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 344, 349, 355-356, 359 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

29. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Територіально відокремленого безбалансового відділення №10003/0511 філії - Дніпропетровського обласного управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" залишити без задоволення.

30. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2016 у справі №804/15366/13-а за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Територіально відокремленого безбалансового відділення №10003/0511 філії - Дніпропетровського обласного управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Кабінету Міністрів України про скасування рішення - залишити без змін.

31. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Головуючий суддя В.М. Шарапа

Судді А.А. Єзеров

С.М. Чиркін