Справа № 160/8520/19
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2019 року Справа № 160/8520/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСидоренко Д.В.
за участі секретаря судового засіданняКручини Ю.Д.
позивача представника позивача представника відповідача ОСОБА_1 О. ОСОБА_2 В. Кравченка М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, -
Обставини справи: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якій просить:
Ухвалою суду від 09.09.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні.
Ухвалою суду від 01.10.2019 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_4 .
Ухвалою суду від 15.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судовго розгляду по суті.
У судове засідання, призначене на 05.11.2019 року з`явився позивач, представник позивача та представник відповідача.
Позивач та її представник позов просили задовольнити. Представник відповідача - Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проти позову заперечував, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши позивача, представника позивача та представника відповідача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Матеріалами справи підтверджується, що 17.07.2019 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області було видано наказ №4274-п від 17.07.2019 року «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яким керуючись ст.19-1, ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, на підставі пп.80.2.5., п.80.2, ст.80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ (із змінами та доповненнями) наказано:
1.Провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 з питань здійснення контролю за дотриманням порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), з питань дотримань вимог Законів України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» затвердженого постановою правління національного банку України від 15 грудня 2004 року №637, та інших нормативно-правових актів, які регулюють готівковий обіг в Україні. Перевірку розпочати з 18.07.2019, тривалістю не більше 10 діб;
2.Дніпровському відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у Дніпропетровській області оформити направлення на проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1 ) з додержанням вимог п.81.1 ст.81 Податкового кодексу (а.с.8).
На підставі наказу від 17.07.2019 №4274-п, було виписано направлення на перевірку №4883, №4882 та №4877 від 18.07.2019 року, якими направлено на перевірку ФОП ОСОБА_3 посадових осіб відповідача (а.с.39-41).
Так, в Акті перевірки зазначено, що перевірка проведена за адресою: АДРЕСА_1 . АДРЕСА_4 , та перевіркою встановлено:
1) реалізація алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці без статусу суб`єкта господарювання громадського харчування, а саме горілка «Холодов» - 100 грам;
2) реалізація алкогольних виробів за цінами нижчими від встановлених цін на окремі види алкогольних напоїв, а саме горілка «Холодов» - 100 грам за ціною 12 грн.;
3) проведення розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі відповідного розрахункового документа на загальну суму 14,50 грн.
За висновками Акта перевірки порушено: ч.6 ст.15-3 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 р. «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів (із змінами та доповненнями); порушено постанову КМУ №957 від 30.10.2008 року «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних цін і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв (із змінами та доповненнями); п.1, 2 ст.3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 р. «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг (зі змінами та доповненнями) (а.с.9-10).
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
За приписами вимог п.4 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Статтею 80 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено порядок проведення фактичної перевірки.
Згідно із п.80.1 ст.80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
За приписами пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Так, щодо адреси позивача, за якою проводилася перевірка, судом встановлено, що згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, на підставі договору дарування, серія та номер 1696, виданий 16.07.2013 року, на праві власності у розмірі частки 1/1 ОСОБА_3 належить приміщення магазину «Кримські вина» загальною площею 52,0 кв.м за адресою: АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 (а.с.11).
Відповідно до Наказу ДФС №22 від 31.07.2014 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків» (із змінами, внесеними наказами ДФС від 05.06.2015 №397, від 11.11.2015 №889, від 18.07.2016 №633, від 23.06.2018 №398), а саме пункту 1.2.1 Розділу 1 Рекомендацій «Прийняття рішення про проведення перевірки платника податків» - рішення про проведення документальної планової, позапланової та фактичної перевірки оформлюється наказом, який підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) органу ДФС.
У такому наказі зазначається дата видачі, найменування органу ДФС, який його видав та органу ДФС, який буде проводити таку перевірку (у випадках призначення такої перевірки органом ДФС вищого рівня відповідно до підпунктів 78.1.5 та 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Кодексу), найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова виїзна/невиїзна або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) органу ДФС та скріплення відповідною печаткою цього органу.
Судом встановлено, що у наказі відповідача від 17.07.2019 №4274-п зазначена також адреса об`єкту перевірки: м.Дніпро, АДРЕСА_5 . АДРЕСА_1 , а фактична перевірка здійснювалась за адресою: АДРЕСА_5 .
Також, карткою обліку стаціонарного об`єкта торгівлі підтверджується, що позивачем здійснюється діяльність у магазині «У тещі» з кафетерієм за адресою: АДРЕСА_5 (а.с.62).
Отже, зазначене в акті перевірки, що перевірка проводилася за адресою: АДРЕСА_5 . АДРЕСА_1 , не відповідає дійсності.
Згідно розділу 2 п. 2.3.1 Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів позапланових перевірок діяльності суб`єктів господарювання у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, парфумерно-косметичної продукції та лікарських засобів із використанням спирту етилового, затверджених наказом ДПІ №453 від 21.08.2009 року - у розділі 2 "Загальні положення" зазначаються такі дані: Місцезнаходження суб`єкта господарювання відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію.
Якщо фактичне місцезнаходження суб`єкта господарювання та місцезнаходження відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію не співпадають, в акті перевірки вказується також фактично встановлене місцезнаходження суб`єкта господарювання (адреса, на яку у разі необхідності буде направлено акт перевірки, та прийняті рішення про застосування фінансових санкцій) та документи, відповідно до яких суб`єкт господарювання знаходиться за встановленою адресою.
Проте, в акті зазначено лише адресу перевірки: АДРЕСА_4 , за якою позивач не здійснює підприємницьку діяльність.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19 грудня 1995 року (далі Закон №481/95-ВР) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.
Статтею 15 Закону № 481/95-ВР передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Абз.3 ст.18 Закону № 481/95-ВР визначено, що тимчасово, до 1 січня 2022 року, суб`єкти господарювання можуть отримувати ліцензію на право виробництва пального, право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального на відповідне місце здійснення такої діяльності без подання акта вводу в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо об`єктів, необхідних для здійснення відповідної діяльності, за умови подання копій документів, що підтверджують право власності на такі об`єкти нерухомого майна, виданих у встановленому законодавством порядку до 1 січня 2014 року.
Статтею 17 Закону №481/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.
Щодо реалізації алкогольних напоїв за цінами нижчими, від встановлених мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв, суд зазначає наступне.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» установлено розміри мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв, якою затверджено розміри мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв з розрахунку мінімальної ціни за 1 літр 100-відсоткового спирту, а саме вартість горілки об`ємом 100 мл міцністю 40% становить 17,88 грн.
Згідно узгодження за реєстраційним №56 від 28.02.2006 року, виданим Індустріальною санітарно-епідеміологічною станцією, за адресою вул.Косіора, 34-а знаходиться об`єкт: магазин-рюмочна. Зазначеним органом узгоджено асортиментний перелік, а саме: фасовані не швидкопсувні харчові продукти, соки, лікеро-горілчані, пиво безалкогольні напої на винос та розлив в одноразовий посуд, фасовані кондитерські вироби, піца, сосиска в тісті та др. (а.с.64).
Щодо твердження відповідача, що при проведенні перевірки 18.07.2019 року ФОП ОСОБА_3 було реалізовано 100 грамів горілки «Холодов» міцністю 40% за ціною 12,00 грн., що підтверджується актом перевірки, суд зазначає, що в ході розгляду справи було з`ясовано, що позивачем при реалізації горілки міцністю 40% за ціною 12,00 грн. реалізовується не 100 грамів горілки, а 66 грамів, що підтверджується копією фіскального чека №0025 від 18.07.2019 року (а.с.15) та відповідає вимогам постанови КМУ від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв».
Щодо проведення розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі відповідного розрахункового документа, суд зазначає наступне.
Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 6 липня 1995 року (далі Закон №265/95-ВР) визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Пунктами 1, 2 ст.3 Закону №265/95-ВР визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:
1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;
2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.
Згідно з п.80.4 ст.80 ПК України, перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.
Відповідач стверджує, що позивачем було порушено п.п.1, 2 ст.3 Закону №265/95-ВР, а саме, що ФОП ОСОБА_3 було проведено розрахункову операцію без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі під час контрольної розрахункової операції при продажу товару на суму 14,50 грн. відповідного розріхункового документа.
Проте, в ході розгляду адміністративної справи ГУ ДФС у Дніпропетровській області не було доведено, а також в акті не відображено, яким чином було здійснено закупку товару, тобто за готівковий чи безготівковий розрахунок, не відображено подальше використання придбаного товару, а саме факт його повернення позивачу та відмови у поверненні коштів тощо.
Суд зауважує, що під час проведення перевірки посадовими особами відповідача 18.07.2019 року о 15:53 год. було роздруковано х-звіт денний, в якому зазначено суму продаж 530,75 грн., та наявність готівки також у сумі 530,75 грн., отже, розбіжності в розмірі коштів у касі та х-звіту не встановлено, що ставить під сумнів продаж товарів під час проведення контрольної розрахункової операції без видачі відповідних розріхункових документів.
Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до положень ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з нормами ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно із ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 15.11.2019 року.

Суддя Д.В. Сидоренко