Справа № 620/3951/18
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 листопада 2019 року Чернігів Справа № 620/3951/18

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Соломко І.І., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про відвід судді Падій В.В. у провадженні за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Монофіламент" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 у справі №620/3951/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Монофіламент" до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Монофіламент" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 у справі №620/3951/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Монофіламент" до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою судді Падій В.В. від 29.10.2019 відкрито провадження у справі №620/3951/18 за нововиявленими обставинами.

30.10.2019 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Монофіламент" надійшла заява № 217 про відвід судді Падій В.В., яка мотивована тим, що подана заява про перегляд рішення у даній справі за нововиявленими обставинами була розподілена судді Падій В.В., яка раніше відмовила позивачу у задоволенні адміністративного позову, у зв`язку з чим вважає, що суддя Падій В.В. не може брати участь у розгляді вказаної заяви, оскільки у позивача виникають сумніви у неупередженості та об`єктивності судді при розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами її ж рішення. Також заявник зазначив, що оскільки суддею Падій В.В. надавалась правова оцінка обставинам даної справи, то суддя Падій В.В. не може скасувати своє рішення.

Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 40 КАС України передбачено, що питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.11.2019 зазначену заяву було визнано необґрунтованою, зупинено провадження у справі та передано її для визначення судді, який вирішуватиме заяву про відвід.

Згідно із витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2019 заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Монофіламент" про відвід судді Падій В.В. передана для розгляду і вирішення судді Соломко І.І.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 КАС України питання про відвід суддів вирішується в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи заяви позивача про відвід та мотиви, з яких суддя визнала відвід необґрунтованим, вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви Товариству з обмеженою відповідальністю "Монофіламент", виходячи з таке.

Підстави для відводу судді визначені ст. 36 КАС України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 наведеної норми суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 цього Кодексу.

Зі змісту доводів заявника вбачається, що відвід судді Падій В.В. завлений відповідно до ч.6 ст. 37 КАС України.

Вказаною нормою передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами у цій адміністративній справі. Положення цієї частини не застосовуються у випадку розгляду заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами з підстав, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, Великою Палатою Верховного Суду.

У свою чергу статтею 361 КАС України визначено підстави перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, які за змістом ч. 2 та 5 наведеної статті є різними.

У справі № 620/3951/18 заявником подана заява за нововиявленими, а не виключними обставинами, тому в даному випадку застосуванню ч. 6 ст. 37 КАС України не підлягає.

Щодо доводів заявника про сумніви у неупередженості судді Падій В.В. при розгляді заяви за нововиявленими обставинами у даній справі, то суд зазначає таке.

Так метою запровадження інституту відводу судді (суддів) від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, з ціллю запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) існування безсторонності суду для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

ЄСПЛ в п. 49 рішення у справі «Білуха проти України» вказав, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Аргументи, на які посилається ТОВ «Монофіламент» у заяві про відвід судді Падій В.В., не є підставами для висновку, що суддя, визначений для розгляду цієї заяви, може проявити упередженість при її розгляді. При цьому, доводи заявника щодо відводу судді ґрунтуються виключно на суб`єктивній оцінці вищезазначених обставин.

На підставі викладеного, обставини, якими ТОВ «Монофіламент» обґрунтовує свою заяву, не викликають обґрунтованих сумнівів у неупередженості або необ`єктивності судді Падій В.В., оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цього судді як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію», яким керується ЄСПЛ.

У зв`язку з наведеним вище, підстави для задоволення заяви про відвід судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. у справі № 620/3951/18 відсутні.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 248, 256 КАС України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ТОВ «Монофіламент» про відвід судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. у справі № 620/3951/18 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали суду окремо від рішення суду не допускається.

Заперечення на ухвалу суду включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І.І. Соломко