Справа № 120/1447/19-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1447/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Богоніс М.Б.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

14 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ткач В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (правонаступником якого є Головне управління ДПС у Вінницькій області) про визнання протиправною та скасування вимоги,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) видану ГУ ДФС у Вінницькій області від 13 листопада 2018 року № Ф-174055-51-У про сплату боргу в сумі 15 819,54 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ГУ ДФС у Вінницькій області видано вимогу від 13.11.18 № Ф-174055-51-У, за якою, ОСОБА_1 , зобов`язано на підставі ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, сплатити суму недоїмки в розмірі 15 819,54 грн. Позивач вважає вказану вимогу протиправною та такою, що підлягає скасуванню, що і стало причиною звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року в задоволення позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2019 року замінено Головне управління ДФС у Вінницькій області на правонаступника - Головне управління ДПС у Вінницькій області у справі № 120/1447/19-а .

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до даних інформаційної системи органів ДФС, ОСОБА_1 з 15.08.2003 по 18.04.2019 був зареєстрований в Головному управлінні ДФС у Вінницькій області, як фізична особа-підприємець. З 15.08.2003 позивач також є платником єдиного внеску.

При цьому судом також встановлено, що ОСОБА_1 будучи зареєстрованим, як фізична особа-підприємець, фактично не здійснював підприємницьку діяльність.

Позивач не подавав до органів ДФС звіти щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та, відповідно, єдиний внесок не сплачував.

Крім того, як видно з даних інтегрованої картки платника податку за кодом класифікації доходів бюджету 71040000 (для фізичних осіб-підприємців, в тому числі тих, які обрали спрощену систему оподаткування), станом на 31.10.2018 за позивачем рахується борг (недоїмка) зі сплати ЄСВ в загальній сумі 15 819,54 грн, в тому числі 8 448,00 грн за 2017 рік та 9 828,72 грн за 2018 рік.

На підставі облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 7 до Інструкції № 449, сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-174055-51-У від 13.11.2018 про сплату боргу в сумі 15 819,54 грн.

Вказана вимога була надіслана на податкову адресу позивача ( АДРЕСА_1 ). Відповідне поштове відправлення повернулося на адресу відповідача, про що свідчать конверт з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

02.04.2019 державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 58772087 з виконання вимоги № Ф-174055-51-У від 13.11.2018.

Не погоджуючись із зазначеною вимогою позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що вказана заборгованість виникла за період, коли позивач був зареєстрований, як приватний підприємець, хоча і не здійснював підприємницьку діяльність, а тому дії відповідача є правомірними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464).

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (пункт 1 частини 2 статті 6 Закону № 2464).

Пунктом 3 частини 1 статті 7 Закону № 2464 передбачалось, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе та членів сім`ї, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу.

За змістом частини 8 статті 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом, яким є календарний місяць.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина 12 статті 9 Закону № 2464).

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, визначено Інструкцією Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі - Інструкція № 449).

Так, положеннями п.1 Розділу VI Інструкції № 449 визначено, що до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції (абз.2 п.2 Розділу VI Інструкції № 449).

Відповідно до п.3 Розділу VI Інструкції № 449, органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;

- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається):

- платникам, зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 10 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій);

- платникам, зазначеним у підпунктах 3, 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 15 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Крім того, положеннями ч.16 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Колегія суддів зазначає, що позивачем не надано доказів того, що його підприємницька діяльність із 15.08.2003 по 18.04.2019 була припинена чи зупинена.

Навпаки з матеріалів справи слідує, що відповідно до даних інформаційної системи органів ДФС, ОСОБА_1 з 15.08.2003 по 18.04.2019 був зареєстрований в Головному управлінні ДФС у Вінницькій області, як фізична особа-підприємець. З 15.08.2003 позивач також є платником єдиного внеску.

Водночас, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що дата та номер запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності позивачем зроблено 18.04.2019 за номером 3004416.

Тобто позивач фактично був зареєстрований та здійснював підприємницьку діяльність в період із 15.08.2003 по 18.04.2019.

Із облікової картки особового рахунку зі сплати єдиного соціального внеску ФОП ОСОБА_1 слідує, що загальна заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску станом на 31.10.2018 року становить 15 819,54 грн. Вказана заборгованість виникла за період, коли позивач був зареєстрований та здійснював підприємницьку діяльність.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що доводи позивача про відсутність заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску станом на дату звернення з позовом до суду є необґрунтованими.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 15 листопада 2019 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Матохнюк Д.Б.