Справа № 420/6595/18
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 р.м. ОдесаСправа № 420/6595/18

Головуючий в І інстанції: Харченко Ю.В.

Дата та місце ухвалення рішення: 24.06.2019 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

суддя-доповідач Шеметенко Л.П.

судді Семенюка Г.В.

судді Шляхтицького О.І.

за участю секретаря - Колеснікова-Горобець І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов щодо накладення штрафних санкцій від 05.10.2018 року № 212, № 213, № 214, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, та з урахуванням уточнення позовних вимог, просила визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафних санкцій від 05.10.2018 року № 212, № 213, № 214.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що оскаржувані постанови прийняті з порушенням вимог чинного законодавства та є необґрунтованими.

Позивач зазначає, що під час проведення перевірки нею були надані всі необхідні документи, а саме копії документів про відповідність - сертифікати відповідності технічним регламентам, видані Міністерством економічного розвитку і торгівлі України. Позивач вважає, що протягом строку чинності даних сертифікатів законодавство не вимагає наявності декларації про відповідність на продукцію передбачену новими технічними регламентами та виконання вимог нових регламентів. На думку позивача, вказані засоби вимірювальної техніки (лічильники) повністю відповідають чинному законодавству та технічному регламенту до закінчення строку дії відповідного сертифікату, оскільки розповсюджується продукція, яка введена в обіг до набрання чинності новими регламентами.

На підставі викладеного позивач вважає, що оскаржувані постанови підлягають скасуванню.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.06.2019 року позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області зазначило, що під час проведення перевірки встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог п.п.16, 21, 22, 28, 29, 37, 57, 66, 68 Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016р. №94, а також п.п.15, 21, 27, 28, 36, 55, 66 Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 року №163.

Відповідач зазначив, що згідно п. 3 постанови КМУ від 24.02.2016 року № 163, надання на ринку та/або введення в експлуатацію засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам Технічного регламенту щодо суттєвих вимог до засобів вимірювальної техніки, затверджених постановою КМУ від 08.04.2009 року № 332, та введені в обіг до набрання чинності цією постановою, не може бути заборонено або обмежено з причин невідповідності таких засобів вимірювальної техніки вимогам затвердженого цією постановою Технічного регламенту протягом строку дії, визначеного у сертифікаті відповідності засобів вимірювальної техніки. При цьому, апелянт зазначив, що в даному випадку лічильники, які були предметом перевірки, були введені в обіг після набрання чинності постановою КМУ від 24.02.2016 року № 163, що підтверджується датами їх виготовлення, а тому на них поширюються вимоги Технічного регламенту.

Апелянт вважає, що наявність у позивача сертифікатів не звільняє її від обов`язку дотримання вимог Технічного регламенту. При цьому, в апеляційній скарзі зазначено, що сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу серії НОМЕР_1 №008099 № UA-MI/2-4933-2015 від 19.11.2015 року був чинний до 13.02.2018 року, тоді як перевірка ФОП ОСОБА_1 проводилась у період з 14.06.2018 року по 15.06.2018 року, а тому на момент перевірки зазначений сертифікат втратив чинність.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у період з 14.06.2018 року по 15.06.2018 року, на підставі наказу №1493 від 07.05.2018року, направлення №1144 від 07.05.2018р., головними спеціалістами управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області було проведено планову перевірку ФОП ОСОБА_1 , предметом якої визначено законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, засоби вимірювальної техніки.

За наслідками вказаної перевірки складено акт перевірки характеристик продукції №551 від 15.06.2018р., у висновках якого вказано на виявлення порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог п.п.16, 21, 22, 28, 29, 37, 57, 66, 68 Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016р. №94, а також п.п.15, 21, 27, 28, 36, 55, 66 Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016р. №163, що виразилось у тому, що на продукції (лічильники газові) (позиція 1) не нанесено знак відповідності технічним регламентам, не нанесено додаткове метрологічне маркування, продукція не супроводжується інформацією про найменування, контактну поштову адресу виробника або імпортера, не супроводжується копіями декларацій про відповідність; на продукції (позиція 2-3) на засобах вимірювальної техніки не нанесено знак відповідності технічним регламентам, не нанесено додаткове метрологічне маркування, продукція не супроводжується інформацією про найменування та контактну поштову адресу виробника або імпортера, не супроводжується копіями декларацій про відповідність.

На підставі вказаного акта, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області винесено рішення про вжиття обмежувальних (коригуваннях) заходів від 15.06.2018р. №769, №770, №771, якими обмежено надання продукції до усунення формальних невідповідностей, а також зазначено про необхідність, спільно з постачальником, вжити заходів, необхідних для усунення формальних невідповідностей продукції до 16.07.2018р.

В подальшому, на підставі статей 33, 34 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», Порядку здійснення контролю стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05 жовтня 2011року №1017, за результатами аналізу повідомлення/перевірки стану виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів (лист №5725/25 від 09.07.2018р., лист №5389/05/22 від 02.07.2018р.), з урахуванням надання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 копії сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки, затвердженого типу №UA-МІ/2-5006-2015, та надання до Міністерства економічного розвитку і торгівлі запиту №6670/05/22 від 06.08.2018р. щодо роз`яснення законодавства, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області 31.08.2018р. прийнято Рішення №1082, №1083, №1084 про внесення змін до рішень чи скасування рішень про обмеження надання продукції на ринку до усунення формальної невідповідності від 15.06.2018р. №769, №770, №771, яким внесено зміни до рішень про обмеження надання продукції на ринку до усунення формальної невідповідності від 15.06.2018р. №769, №770, №771, шляхом продовження терміну їх виконання до 01.10.2018р., так як станом на 31.08.2018р. не отримано відповідь Міністерства економічного розвитку і торгівлі.

Крім того, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області на підставі акту перевірки характеристик продукції №551 від 15.06.2018 року та протоколу №144 від 20.09.2018 року, винесено постанови про накладення штрафних санкцій від 05.10.2018р. №212, №213, №214, якими на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штрафні санкції за порушення п.п.1,3 ч.3 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», а саме розповсюдження продукції (позиції №1, №2, №3 акту перевірки №551 від 15.06.2018р.) без декларації про відповідність; на якій відсутній знак відповідності технічним регламентам.

Не погоджуючись з прийнятими постановами про накладення штрафів, позивач оскаржила їх до суду першої інстанції.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з їх правомірності та обгрунтованості. Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції визначає Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02 грудня 2010року № 2735-VI (далі - Закон № 2735-VI).

Відповідно до ст. 23 цього Закону під час перевірок характеристик продукції проводяться документальні перевірки, у разі необхідності - обстеження зразків продукції.

Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

Під час таких перевірок перевіряються характеристики лише того виду продукції, що є предметом перевірки.

Відповідно до ч.ч. 6-8 ст. 23 Закону № 2735-VI перевірка характеристик продукції може бути невиїзною (за місцезнаходженням органу ринкового нагляду) або виїзною. У разі потреби органи ринкового нагляду для перевірки характеристик продукції можуть поєднувати невиїзні та виїзні перевірки.

Під час невиїзної перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація: 1) декларація про відповідність; 2) супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією); 3) загальний опис продукції та схема (креслення) конструкції виробу, а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом; 4) документи щодо системи якості чи системи управління якістю; 5) висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції; 6) документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо); 7) документи і матеріали щодо стану виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, у тому числі в межах моніторингу дій суб`єктів господарювання, що вживаються ними для вилучення відповідної продукції з обігу та/або її відкликання; 8) повідомлення та інша інформація, надана суб`єктами господарювання, органами доходів і зборів, органами з оцінки відповідності згідно з положеннями цього Закону та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції"; 9) інші документи та матеріали, звернення, одержані органами ринкового нагляду відповідно до положень цього Закону та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".

При цьому, під час виїзної перевірки характеристик продукції може проводитися перевірка документів (їх копій) та інформації, зазначених у частині сьомій цієї статті, а також обстеження, відбір і експертиза (випробування) зразків продукції.

Статтею 24 Закону № 2735-VI визначено особливості проведення перевірок характеристик продукції у її розповсюджувачів. Так, органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів: 1) планові - згідно із секторальними планами ринкового нагляду; 2) позапланові.

Під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених пунктом 1 і підпунктом "а" пункту 2 частини першої цієї статті:

1) на початковому етапі перевірки об`єктами перевірки є:

а) наявність на продукції знака відповідності технічним регламентам (у тому числі ідентифікаційного номера призначеного органу з оцінки відповідності), якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення знака відповідності технічним регламентам;

б) наявність супровідної документації, яка має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкція з користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено технічними регламентами, та їх відповідність встановленим вимогам;

в) наявність декларації про відповідність, якщо згідно з технічним регламентом на відповідний вид продукції продукція при її розповсюдженні має супроводжуватися такою декларацією.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача було притягнуто до відповідальності за порушення вимог п. 1 та п. 3 ч. 3 ст. 44 Закону № 2735-VI.

Так, п. 1 ч. 3 ст. 44 Закону № 2735-VI передбачено, що до розповсюджувача застосовуються штрафні санкції у разі розповсюдження продукції, на якій відсутній знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, - у розмірі від ста п`ятдесяти до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 44 Закону № 2735-VI, до розповсюджувача застосовуються штрафні санкції у разі розповсюдження продукції без декларації про відповідність, якщо згідно з технічним регламентом продукція при її розповсюдженні має супроводжуватися такою декларацією, - у розмірі від ста п`ятдесяти до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 2 статті 1 якого термін "документ про відповідність" вживається у значенні, наведеному в Законі України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності".

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності", документ про відповідність - декларація (в тому числі декларація про відповідність), протокол (у тому числі протокол випробувань), звіт, висновок, свідоцтво, сертифікат (у тому числі сертифікат відповідності) або будь-який інший документ, що підтверджує виконання визначених вимог, які стосуються об`єкта оцінки відповідності.

В акті перевірки контролюючий орган вказував на невідповідність дослідженої продукції вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016р року №94, а також Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 року №163.

В свою чергу, Технічний регламент законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016р. №94, встановлює вимоги, яким повинні відповідати засоби вимірювальної техніки, які призначені для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - засоби вимірювальної техніки), коли вони надаються на ринку та/або вводяться в експлуатацію для виконання завдань, пов`язаних з вимірюваннями.

Дія цього Технічного регламенту поширюється на засоби вимірювальної техніки, перелік яких наведено у додатку 1.

Слід зазначити, що у Переліку засобів вимірювальної техніки, призначених для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології, на які поширюється дія Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, згідно з додатком 1, відсутні такі засоби вимірювальної техніки, як лічильники газу, а тому в даному випадку контролюючим органом неправомірно встановлювалась відповідність продукції, яка розповсюджується ФОП ОСОБА_1 вказаного Технічному регламенту.

В свою чергу, на лічильники газу та пристрої перетворення об`єму поширюється дія Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016р. №163, який розроблено на основі Директиви 2014/32/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 26 лютого 2014 року про гармонізацію законодавства держав-членів стосовно надання на ринку вимірювальних приладів.

Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки» від 24.02.2016 року №163 надання на ринку та/або введення в експлуатацію засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам Технічного регламенту щодо суттєвих вимог до засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 квітня 2009 р. № 332, та введені в обіг до дня набрання чинності цією постановою, не може бути заборонено або обмежено з причин невідповідності таких засобів вимірювальної техніки вимогам затвердженого цією постановою Технічного регламенту протягом строку дії, визначеного у сертифікаті відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, виданому в установленому порядку до набрання чинності Законом України від 05 червня 2014 р. № 1314-VII "Про метрологію та метрологічну діяльність".

При проведенні перевірки на відповідність Технічним регламентам контролюючим органом досліджувались такі засоби вимірювальної техніки, як лічильники газу марки Меtrіх G1.6, 2017, 17MUGG1,70; марки Itron Gallus G2.5, 2017, № НОМЕР_2 ; марки Elster ВК-G1.6, 2018, 11386403.

При цьому, позивачем були надані при проведенні перевірки Сертифікати відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, зокрема:

- Сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу серії НОМЕР_1 №008202 №UA-МІ/2-5006-2015 від 16.12.2015р., чинний до 07.07.2018р., виданий Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, ідентифіковані належним чином лічильники газу мембранні ВК…, ВК…Т, коди УКТ ЗЕД 9028 10 00 10, 9028 10 00 20, 9028 10 00 90, які серійно виробляються фірмою Elster s.r.o., Словаччина, Німеччина, згідно якого вказані засоби відповідають затвердженому типу, зареєстрованому в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У561-15, а також вимогам ДСТУ EN 1359:2012 та технічній документації фірми Elster s.r.o., Словаччина.

- Сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу серії НОМЕР_1 №008099 №UA-МІ/2-4933-2015 від 19.11.2015р., чинний до 13.02.2018р., виданий Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, ідентифіковані належним чином лічильники газу мембранні GALLUS…, код УКТ ЗЕД 9028 10 00 90, які серійно виробляються заводом фірми Itron France, Франція, який засвідчує відповідність вказаного засобу затвердженому типу, зареєстрованому в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У1562-15, а також вимогам технічної документації фірми Itron France, Франція.

- Сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу серії НОМЕР_1 №008140 №UA-МІ/2-4958-2015 від 23.12.2015р., чинний до 27.07.2018р., виданий Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, ідентифіковані належним чином лічильники газу мембранні UG G…, UG T G…, 6G6, Uniflo G…ET, UG G… HybridSmart, UG T G… HybridSmart, коди УКТ ЗЕД 9028 10 00 10, 9028 10 00 20, 9028 10 00 90, які серійно виробляються фірмою APATOR METRIX S.A., Польща, згідно якого вказані засоби відповідають затвердженому типу, зареєстрованому в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У495-15, а також вимогам ДСТУ EN 1359:2012 та технічної документації виробника.

Позивач вважає, що протягом дії вказаних Сертифікатів, розглядувана в акті перевірки продукція не може бути піддана забороні або обмеженню з причин невідповідності таких засобів вимірювальної техніки вимогам затвердженого постановою КМУ від 24.02.2016 року №163 Технічного регламенту, з огляду на те, що така продукція була введена в обіг до набрання чинності вказаної постанови КМУ, що підтверджується наявними в матеріалах справи листами постачальників цієї продукції.

Колегія суддів не погоджується з вказаними доводами позивача, з огляду на наступне.

У статті 1 Закону України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності" наведено визначення таких понять, як:

введення в обіг - це надання продукції на ринку України в перший раз;

розповсюдження - надання продукції на ринку України після введення її в обіг;

надання на ринку - будь-яке платне або безоплатне постачання продукції для розповсюдження, споживання чи використання на ринку України в процесі здійснення господарської діяльності;

розповсюджувач - будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка надає продукцію на ринку України.

При цьому, у вказаному Законі також визначено, що виробник - це будь-яка фізична чи юридична особа (резидент чи нерезидент України), яка виготовляє продукцію або доручає її розроблення чи виготовлення та реалізує цю продукцію під своїм найменуванням або торговельною маркою (знаком для товарів і послуг); а імпортер - це будь-яка фізична чи юридична особа - резидент України, яка вводить в обіг на ринку України продукцію походженням з іншої країни.

Таким чином, з аналізу вказаних вище понять слідує, що особами, які вводять продукцію в обіг є виробник такої продукції або її імпортер, які поставляють її на ринок України вперше.

Подальші операції з введеною в обіг продукцією є її розповсюдженням.

Колегія суддів вважає, що термін "введення в обіг продукції" стосується кожної конкретної продукції, виготовленої у ході виробничого процесу, а не партії чи серії цієї продукції, яка, як стверджує позивач, вводиться в обіг один раз, та в подальшому кожне виробництво такої продукції та надання її на ринок є лише його розповсюдженням.

В ході проведення перевірки, контролюючим органом було встановлено, що розглядувані засоби вимірювальної техніки (газові лічильники) були виготовлені у 2017-2018 роках, а тому не могли бути введені в обіг (надані на ринок України в перший раз) до набрання чинності постанови КМУ від 24.02.2016 року №163, тобто до 15.09.2016 року.

Враховуючи зазначене, на вказану в акті перевірки продукцію не поширюється п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки» від 24.02.2016 року №163, оскільки необхідною умовою його застосування є не лише наявність діючого Сертифікату відповідності, а й введення такої продукції в обіг до набрання законної сили вказаною постановою КМУ.

При цьому, задовольняючи вимоги позивача суд першої інстанції взагалі не звернув увагу на те, що один із сертифікатів відповідності, а саме: сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу серії НОМЕР_1 №008099 №UA-МІ/2-4933-2015 від 19.11.2015р., виданий на лічильники газу мембранні GALLUS, які виробляються заводом фірми Itron France, був чинний лише до 13.02.2018р., тоді як перевірка вказаних засобів вимірювальної техніки проводилась у червні 2018 року та на момент її проведення строк дії вказаного сертифікату закінчився.

З огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що продукція, яка досліджувалась в ході проведення перевірки, повинна була відповідати вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 року №163.

Як зазначалось вище, контролюючим органом було встановлено невідповідність продукції таким вимогам Технічного регламенту, затвердженого постановою КМУ від 24.02.2016 року № 163: п.п. 15, 21, 27, 28, 36, 55, 60, 61, 66, а саме: на продукції (лічильники газові) (позиція 1) не нанесено знак відповідності технічним регламентам, не нанесено додаткове метрологічне маркування, продукція не супроводжується інформацією про найменування, контактну поштову адресу виробника або імпортера, не супроводжується копіями декларацій про відповідність; на продукції (позиція 2-3) на засобах вимірювальної техніки не нанесено знак відповідності технічним регламентам, не нанесено додаткове метрологічне маркування, продукція не супроводжується інформацією про найменування та контактну поштову адресу виробника або імпортера, не супроводжується копіями декларацій про відповідність.

Колегія суддів звертає увагу, що більшість зазначених пунктів стосується виробників та імпортерів продукції, однак, при цьому, пунктом 36 Технічного регламенту № 163 визначено, що перед наданням засобу вимірювальної техніки на ринку та/або введенням його в експлуатацію розповсюджувачі повинні перевірити наявність на засобі вимірювальної техніки знака відповідності і додаткового метрологічного маркування, копії декларації про відповідність і необхідних супровідних документів, інструкцій та інформації відповідно до пункту 32 додатка 1, що складені відповідно до законодавства про мови, а також дотримання виробником та імпортером вимог, установлених пунктами 19, 20 і 28 цього Технічного регламенту.

У разі коли розповсюджувач вважає або має підстави вважати, що засіб вимірювальної техніки не відповідає суттєвим вимогам, установленим у додатку 1, та вимогам, установленим у відповідних додатках 3-12, він не повинен надавати такий засіб на ринку та/або вводити його в експлуатацію до приведення засобу вимірювальної техніки у відповідність з установленими вимогами.

В даному випадку позивач виступає в якості розповсюджувача розглядуваної продукції та до неї були застосовані штрафні санкції саме як до розповсюджувача продукції без декларації відповідності та продукції, на якій відсутній знак відповідності технічним регламентам.

Позивач не заперечувала сам факт невідповідності вказаної продукції Технічному регламенту, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 року №163, а вказувала лише на те, що до розглядуваної продукції вимоги вказаного технічного регламенту застосовані бути не можуть. Однак, вказані доводи позивача визнані колегією суддів необґрунтованими з підстав, зазначених вище.

Таким чином, в ході розгляду даної справи було підтверджено висновки відповідача, викладені в акті перевірки характеристик продукції, стосовно того, що продукція, яка перевірялась повинна відповідати вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 року №163; розглядувана продукція таким вимогам не відповідає через відсутність на ній знака відповідності і додаткового метрологічного маркування, копій декларації про відповідність, що свідчить про допущення позивачем порушення п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції".

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області було правомірно та обґрунтовано прийнято постанови про накладення на ФОП ОСОБА_2 Адамівну штрафних санкцій від 05.10.2018 року за № 212, № 213, № 214 в загальному розмірі 25 500 грн., а тому вказані постанови скасуванню не підлягають.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при постановленні судового рішення порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, відповідно до ст. 317 КАС України, рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 139, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов щодо накладення штрафних санкцій від 05.10.2018 року № 212, № 213, № 214.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Судове рішення складено у повному обсязі 15.11.2019 р.

Суддя доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Г.В. Семенюк

Суддя: О.І. Шляхтицький