Справа № 816/850/18
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 листопада 2019 р.Справа № 816/850/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Кононенко З.О. у справі 816/850/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області третя особа Головне управління Національної поліції України в Полтавській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області третя особа Головне управління Національної поліції України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 подано до Полтавського окружного адміністративного суду апеляційну скаргу на зазначену ухвалу та клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2019 року в задоволенні клопотання позивача про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено, запропоновано надати клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням інших поважних причин такого пропуску та квитанцію про сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.

10 жовтня 2019 року до Другого апеляційного адміністративного суду від апелянта надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням інших поважних причин пропуску такого пропуску.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 року по справі № 816/850/18 - задоволено.

Процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 року по справі № 816/850/18 - поновлено.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 по справі № 816/850/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області третя особа Головне управління Національної поліції України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повторно залишено без руху, з підстав ненадання квитанції про сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.

08.11.2019 року ОСОБА_1 подано до Другого апеляційного адміністративного суду заяву про відвід судді Кононенко З.О.

В обгрунтування зазначеної заяви про відвід судді, позивач зазначає, що на його думку, ухвала Другого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 року про залишення апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції без руху з підстав несплати судового збору є неправомірна, оскільки за подання заяви до суду першої інстанції про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду мною судовий збір не сплачувався, а тому він не повинен сплачуватись і під час подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.

Позивач зазначає, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суду не може обкладатися судовим збором, тому що це невиконання обов`язків держави по забезпеченню виконання судового рішення, а суд виступає від імені держави.

На думку позивача, такі дії судді Кононенко З.О. щодо неправомірного вимагання від позивача, відносно якого не виконано судове рішення, сплати судового збору у розмірі 1921 грн. за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про відмову у встановленні судового контролю за виконанням рішення, неправомірними та такими, що направлені на обмеження доступу до правосуддя.

Також позивач вважає, що на його думку, в ухвалі Другого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 року про залишення апеляційної скарги без руху суддя маніпулює рішеннями Європейських судів та необгрунтовано зобов`язує сплатити судовий збір, що говорить про його недостатню кваліфікацію або неспроможність здійснювати правосуддя та приймати рішення, які йдуть проти державних органів, зокрема про виплату позивачу заборгованості по пенсії за рішенням суду за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, що свідчить про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Кононенко З.О.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді Кононенко З.О., колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість такої заяви з наступних підстав.

Статтею 36 КАС України наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя не може брати участь у розгляді адміністративної справи і відводиться.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Дійсно, ухвалою судді-доповідача Другого апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була залишена без руху, оскільки ним не було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі, встановленому законом.

Так, згідно п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в чинній редакції від 01.01.2019 р. № 3674-VI визначено розмір ставки судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду судовий збір сплачується у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, оскарження будь - якої ухвали суду встановлено пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" та визначена чітка ставка судового збору.

В даному випадку не має значення розмір судового збору, який підлягав сплаті в суді першої інстанції, оскільки є чіткі норми ставки судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду.

Враховуючи вищевикладене, подана апеляційна скарга не відповідає вимогам п. 1 ч. 5 ст.296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: до апеляційної скарги не додано документ, про сплату судового збору.

Обґрунтувань та доказів (документів) підтверджуючих наявність пільг щодо сплати судового збору позивач не надає.

Обставини, зазначені в заяві про відвід судді Кононенко З.О., не є підставами для відводу, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Необхідно вказати, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

За нормами ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Вищенаведене узгоджується зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді є презумпцією, поки не надано доказів протилежного.

Враховуючи викладене, колегія суддів зауважує, що доводи заявника про його сумнів у неупередженості та необ`єктивність судді Кононенко З.О., яка, полягає у безпідставному, на його думку, залишенню без руху апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, є необґрунтованими, оскільки останні пов`язані виключно із незгодою позивача із процесуальними рішеннями суду та жодним чином не можуть свідчити про упередженість та зацікавленість судді при вирішенні справи.

Незгода із процесуальними рішеннями суду під час розгляду справи підлягає оскарженню у порядку, встановленому процесуальним законодавством.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід судді, оскільки зазначені заявником причини відводу не викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що викладені позивачем підстави для відводу судді є необґрунтованими.

Інших підстав, передбачених ст. ст. 36, 37 КАС України, та обґрунтувань відводу суддів позивачем не наведено.

Відповідно до ч. 4 ст. 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст. ст. 27, 28, 29, 30, 31, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Кононенко З.О. по справі № 816/850/18 - визнати необгрунтованою.

Передати справу для вирішення питання про відвід суддів у порядку, передбаченому ст. 40 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко З.О.
Судді(підпис) (підпис) Калиновський В.А. Макаренко Я.М.