Справа № 200/12009/19-а
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 р. Справа№200/12009/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити дії-

В С Т А Н О В И В:

04 жовтня 2019 року (згідно з відбитком поштового штампу на конверті) ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у реєстрації та виконання долучених за заявою від 18 вересня 2019 року додаткових документів, а саме: архівних довідок № 2553/01-44 від 04 вересня 2019 року, № 2554/01-44 від 04 вересня 2019 року, № 2555/01-44 від 04 вересня 2019 року, довідки № 01/135 від 16 серпня 2019 року, довідки про заробітну плату № 01/135-1 від 16 серпня 2019 року, довідок № 04/43 від 26 серпня 2019 року, № 21-27/467 від 27 серпня 2019 року, № 429 від 16 вересня 2019 року, № 430 від 16 вересня 2019 року, № 66/08 від 30 серпня 2019 року, постанови № 3-4 від 12 березня 2015 року, наказу № 132 від 24 квітня 2015 року, постанови № 40-8 від 22 жовтня 2014 року, довідки № 130 від 22 серпня 2019 року, довідки про реорганізацію підприємства Укрпошта № 324 від 11 вересня 2019 року, довідки № 323 від 11 вересня 2019 року;

- зобов`язання відповідача зареєструвати та прийняти на виконання долучені документи за заявою від 18 вересня 2019 року, а саме: архівні довідки № 2553/01-44 від 04 вересня 2019 року, № 2554/01-44 від 04 вересня 2019 року, № 2555/01-44 від 04 вересня 2019 року, довідку № 01/135 від 16 серпня 2019 року, довідку про заробітну плату № 01/135-1 від 16 серпня 2019 року, довідки № 04/43 від 26 серпня 2019 року, № 21-27/467 від 27 серпня 2019 року, № 429 від 16 вересня 2019 року, № 430 від 16 вересня 2019 року, № 66/08 від 30 серпня 2019 року, постанову № 3-4 від 12 березня 2015 року, наказ № 132 від 24 квітня 2015 року, постанову № 40-8 від 22 жовтня 2014 року, довідку № 130 від 22 серпня 2019 року, довідку про реорганізацію підприємства Укрпошта № 324 від 11 вересня 2019 року, довідку № 323 від 11 вересня 2019 року;

- визнання протиправним та скасування рішення від 30 серпня 2019 року про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язання повторно розглянути зареєстровану за № 3784 заяву від 30 серпня 2019 року про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи з 27 грудня 1977 року по 31 грудня 1979 року, з 29 листопада 1979 року по 21 січня 1980 року, з 16 червня 1982 року по 04 березня 1983 року, з 06 вересня 1983 року по 20 січня 1991 року, з 21 січня 1991 року по 26 квітня 1995 року.

- зобов`язати здійснити призначення та виплату пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 21 серпня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їй було відмовлено у задоволенні заяви про призначення пенсії відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; при повторному звернені до відповідача з наданням додаткових документів на підтвердження наявного страхового стажу їй відмовлено у реєстрації та виконанні цих документів. Вважає дії та рішення відповідача протиправними, оскільки відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» набула право на пенсію.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

25 жовтня 2019 року від Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області надійшов відзив, в якому представник відповідача просить відмовити в позові з підстав правомірності непризначення пенсії позивачеві, оскільки при прийнятті рішення виявлені порушення при заповнені трудової книжки. У відзиві також зазначено, що управлінням не розглядалися документи, які додані ОСОБА_1 до позову на підтвердження страхового стажу (довідки архіву, статистики, накази, довідки підприємств), оскільки вони видані установами, які розташовані на тимчасово окупованій території України.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 (а.с. 8-9).

Відповідно до довідки внутрішньо переміщеної особи від 20 серпня 2019 року № 1427- фактичним місцем проживанням позивача є: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

21 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на підставі статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка зареєстрована за № 3784.

Рішенням Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 30 серпня 2019 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за заявою від 21 серпня 2019 року у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 26 років.

Позивачу не враховано періоди роботи:

1) з 27 грудня 1977 року по 31 грудня 1979 року, оскільки вказаний період не завірений підписом відповідальної особи;

2) з 29 листопада 1979 року по 21 січня 1980 року, з 16 червня 1982 року по 04 березня 1983 року, з 06 вересня 1983 року по 20 січня 1991 року, з 21 січня 1991 року по 26 квітня 1995 року з підстав відсутності печатки на першій сторінці трудової книжки від 03 січня 1978 року серії НОМЕР_2 .

18 вересня 2019 року ОСОБА_1 повторно звернулась до відповідача із заявою та надала додаткові документи.

Листом від 23 вересня 2019 року за № 23473/02/25 Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повідомило позивача про неприйняття додаткових документів до реєстрації та виконання, оскільки відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» документи, видані органами та /або особами, які створені на тимчасово окупованій території, є недійсними та не створюють правових наслідків.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Пунктом 1 частини першої статті 8 Закону № 1058 передбачено право на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг для громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом;.

Відповідно до абзаців 1, 2, 4 частини першої статті 26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року (абзаци 14, 23 частини першої статті 26 Закону № 1058).

Судом встановлено, що на дату звернення з заявою про призначення пенсії від 21 серпня 2019 року ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла віку, встановленого абзацами 14, 23 частини першої статті 26 Закону № 1058, а саме 59 років.

Відмова відповідача у призначенні пенсії за віком ґрунтується на відсутності 26 років необхідного страхового стажу, встановленого абзацами 2, 4 частини першої статті 26 Закону №1058, а становить лише 12 років 9 місяців 3 дні.

Рішенням від 30 серпня 2019 року до страхового стажу не включено періоди: 1) з 27 грудня 1977 року по 31 грудня 1979 року, оскільки це період не завірений підписом відповідальної особи; 2) з 29 листопада 1979 року по 21 січня 1980 року, з 16 червня 1982 року по 04 березня 1983 року, з 06 вересня 1983 року по 20 січня 1991 року, з 21 січня 1991 року по 26 квітня 1995 року з підстав відсутності печатки на першій сторінці трудової книжки від 03 січня 1978 року серії НОМЕР_2 .

З такими висновками відповідача суд не погоджується з огляду на наступне.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлений Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Відповідно до абзацу 1 пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати,

посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Абзацом 1 частини першої статті 24 Закону № 1058 встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (абзац 1 частини другої статті 24 Закону № 1058).

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що у трудовій книжці розділ «Відомості про роботу» містить записи про роботу позивача. Будь-яких зауважень щодо дійсності цих записів, окрім неможливості врахувати період роботи в Полтавському районному вузлу зв`язку з 27 грудня 1977 року по 31 жовтня 1979 року, відповідачем у відзиві не зазначено.

На підтвердження періоду роботи в Полтавському районному вузлу зв`язку з 27 грудня 1977 року по 31 жовтня 1979 року позивачем надано довідку від 11 вересня 2019 року № 323 (а.с. 20), в якій зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працювала на посаді телеграфіста Полтавського районного вузла зв`язку з 27 грудня 1977 року (наказ № 164 від 26 грудня 1977 року) по 31 жовтня 1979 року (наказ № 75-к від 30 жовтня 1979 року). Довідка завірена підписом відповідальної особи та скріплена печаткою. Підстави для неврахування цієї довідки відсутні.

Крім того, позивачем разом із заявою від 18 вересня 2019 року подані додаткові документи: довідки про стаж № 66/08 від 30 серпня 2019 року, № 21-27/467 від 27 серпня 2019 року, № 04/43 від 26 серпня 2019 року, № 2553/01-44 від 04 вересня 2019 року, № 01/135 від 16 серпня 2019 року, № 430 від 16 вересня 2019 року, № 429 від 16 вересня 2019 року, постанову № 3-4 від 12 березня 2015 року, довідки про заробітну плату № 01/135-1 від 16 серпня 2019 року, № 2554/01-44 від 04 вересня 2019 року.

Разом з тим, з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки серії НОМЕР_2 від 03 січня 1978 року (а.с. 11-14) суд вбачає, що в розділі «Відомості про особу» на першому (титульному) аркуші трудової книжки відсутня печатка підприємства на підписі особи, відповідальної за видачу трудової книжки.

Період роботи в Полтавському районному вузлу зв`язку з 27 грудня 1977 року по 31 жовтня 1979 року, внесений до трудової книжки, не завірено підписом відповідальної особи.

Порядок ведення трудових книжок станом на дату внесеня записів в трудову книжку позивача за спірні періоди встановлювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року № 162 (далі - Інструкція № 162), та Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29 липня 1993 року № 58 (далі - Інструкція № 58).

Згідно з підпунктами 2.10 та 2.11 пункту 2 Інструкції № 162 відомості про працівника записуються на першій сторінці титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорта або свідоцтва про народження. Освіта - середня, середня спеціальна і вища - вказується тільки на підставі документів (атестата, посвідчення, диплома). Запис про незакінчену середню або незакінчену вищу освіті також може бути проведена лише на підставі відповідних документів (студентського квитка, залікової книжки, довідки навчального закладу і т. п.). Професія або спеціальність записується у трудовій книжці на підстав документа про освіту або іншого належним чином оформленого документа. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після того ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до пунктів 2.4, 2.12 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей.

За змістом наведених норм відповідальним за заповнення трудової книжки, у тому числі і внесення до неї записів на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки, є підприємство - роботодавець.

За правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі № 754/14898/15-а, не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальною обставиною є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Враховуючи наведене, суд вважає, що недоліки в оформлення трудової книжки відповідачем виявлені вірно, але вони не можуть вважатися достатньою підставою для відмови позивачеві у визначення загального трудового стажу на підставі трудової книжки, оскільки вина позивача в тому, що трудова книжка заповнена роботодавцем із порушенням встановленого порядку, відсутня.

Отже, суд дійшов висновку, що незарахування до страхового стажу позивача періодів роботи, що зазначені в трудовій книжці НОМЕР_2 від 03 січня 1978 року, з 27 грудня 1977 року по 31 грудня 1979 року, з 29 листопада 1979 року по 21 січня 1980 року, з 16 червня 1982 року по 04 березня 1983 року, з 06 вересня 1983 року по 20 січня 1991 року, з 21 січня 1991 року по 26 квітня 1995 року перешкоджає реалізації позивачем свого права на пенсію.

За таких обставин справи позовні вимоги про визнання протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 30 серпня 2019 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язання Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21 серпня 2019 року із зарахуванням до страхового стажу цих періодів роботи підлягають задоволенню.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у реєстрації та виконання долучених за заявою від 18 вересня 2019 року додаткових документів, а також зобов`язання відповідача їх зареєструвати та прийняти на виконання, суд виходить з наступного.

Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення праві і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207 (далі - Закон № 1207).

Згідно з частиною першою статті 18 цього Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до частин другої - третьої статті 9 Закону № 1207 будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Судом встановлено, що позивач набув трудовий стаж у період, коли населені пункти, на території яких підприємства здійснювали господарську діяльність, перебували під контролем української влади, і були утворені відповідно до законодавства України.

Всі первинні документи, які сформовані до проведення антитерористичної операції, не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особи права на отримання пенсії, що обчислена із заробітку, який вона отримувала на законних підставах, тільки з тих міркувань, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де набутий відповідний стаж роботи.

Щодо окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

З огляду на загальні принципи, сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, суд вважає, що для забезпечення реалізації прав позивача на пенсію позовні вимоги про зобов`язання відповідача зареєструвати та прийняти на виконання додаткові документи, які долучені до заяви від 18 вересня 2019 року необхідно задовольнити.

Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги про визнати протиправними дій Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови у реєстрації документів відповідно до заяви від 18 вересня 2019 року не підлягають задоволенню, оскільки при неприйнятті додаткових документів до реєстрації та виконання Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області діяло на підставі частин другої - третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Щодо позовних вимог про зобов`язання призначити та виплачувати пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 21 серпня 2019 року, суд зазначає наступне.

За змістом статті 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788- XII призначення і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України а тому відповідач має виключну компетенцію в питаннях призначення, перерахунку та виплати пенсії позивачеві.

Комітетом Міністрів Ради Європи розроблені Рекомендацій № К (80) 2 для держав-членів стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган з кількох юридично допустимих рішень обирає те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це законодавча встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу і верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Відповідно до пункту 4 частини другої, частини четвертої статті 245 КАС України у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, втручання суду в повноваження суб`єкта публічної влади можливе лише тоді, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи законодавства, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги про зобов`язання здійснити позивачеві призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058 задоволенню не підлягають, оскільки вони входять до дискреції відповідача, а не суду.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що згідно з квитанцією від 09 жовтня 2019 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн.

Враховуючи приписи наведеної норми, витрати понесені позивачем у цій справі в сумі 768 гривень 40 копійок судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області частково у розмірі 461,00 гривня.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 263, 295, 297 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: вул. Центральна, 154, м. Покровськ, Донецька область, 85302) про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 30 серпня 2019 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визнати протиправним та скасувати.

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути зареєстровану за № 3784 заяву ОСОБА_1 від 21 серпня 2019 року відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 27 грудня 1977 року по 31 грудня 1979 року, з 29 листопада 1979 року по 21 січня 1980 року, з 16 червня 1982 року по 04 березня 1983 року, з 06 вересня 1983 року по 20 січня 1991 року, з 21 січня 1991 року по 26 квітня 1995 року.

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зареєструвати та прийняти на виконання додаткові документи, які долучені до заяви від 18 вересня 2019 року.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: вул. Центральна, 154, м. Покровськ, Донецька область, 85302) судовий збір в сумі 461 (чотириста шістдесят одна) гривні на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14 листопада 2019 року.

Суддя Ю.М. Льговська