Справа № 360/2901/19
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

14 листопада 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2901/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Петросян К.Є.,

за участю: секретаря судового засідання Грищенко М.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Обаполенка С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Служби Безпеки України в Донецькій та Луганській областях про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

05.07.2019 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 або позивач) до Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях (далі ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях або відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу, в обґрунтування якого зазначено наступне.

06 листопада 2017 року наказом № 437 о/с «Про надання доступу до державної таємниці» ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, на підставі вимог ст. 22 Закону України «Про державну таємницю» позивачу надало доступ до державної таємниці за формою 2, оскільки виконання службових обов`язків вимагає допуску до державної таємниці.

24 червня 2019 року ОСОБА_1 повідомлено про необхідність прибуття до Управління СБУ в Луганській області для ознайомлення з наказом про скасування допуску до державної таємниці. Цього ж дня позивач прибув до ГУ СБУ в Луганській області та був ознайомлений з наказом № 345/ДСК від 20.06.2019, яким ОСОБА_1 скасовано допуск до державної таємниці за формою 2.

Підставою для винесення зазначеного наказу слугував висновок ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях про скасування допуску до Державної таємниці від 15.06.2019 за № 26/4725, з яким позивач не ознайомлювався, підстави та обґрунтування висновку йому не відомі.

З тексту наказу ОСОБА_1 стало відомо, що підставою для скасування допуску до державної таємниці стало те, що він під час оформлення допуску повідомив недостовірні відомості про себе, що, на думку позивача, не відповідає дійсності.

Позивач вважає, що при складанні вищезазначеного висновку та винесенні наказу про скасування ОСОБА_1 допуску до державної таємниці, відповідач по справі порушив вимоги діючого законодавства і просить суд визнати протиправним та скасувати наказ № 345/ДСК від 20.06.2019.

Ухвалою суду від 08.07.2019 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху (а.с.12).

Ухвалою суду від 23.07.2019 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.1-2).

Ухвалою суду від 03.10.2019 продовжено строк підготовчого провадження у справі за позовом ОСОБА_1 (а.с.78).

Ухвалою суду від 16.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.92).

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали пояснення, аналогічні пред`явленому позову. Також представник позивача пояснив, що факту подання ОСОБА_1 недостовірних відомостей не було, натомість мало місце заповнення останнім Переліку питань, на які пропонується надати відповідь для оформлення допуску до державної таємниці, не у повному обсязі по необачності. Крім того зауважив, що відповідно до вимог пункту 55 Постанови Кабінету Міністрів України № 939, працівники РСО разом з працівниками підрозділу кадрового забезпечення повинні були звірити дані, які зазначено ОСОБА_1 у відповідях на питання переліку з його особистими документами, провести співбесіду з метою попереднього з`ясування обставин, визначених статтею 23 Закону України «Про державну таємницю», за наявності яких допуск до державної таємниці не надається чи у наданні якого може бути відмовлено.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог ОСОБА_1 , про що надав відзив на позовну заяву та суду пояснив наступне (а.с.44-48).

07.11.2014 позивачем підписано зобов`язання громадянина України, у зв`язку з допуском до державної таємниці. Підписавши вказане зобов`язання ОСОБА_1 взяв на себе обов`язки, визначені статтею 28 Закону України «Про державну таємницю».

Зокрема, позивач задекларував повідомляти посадовим особам, які надали йому доступ до державної таємниці та відповідним режимно-секретним органам, про виникнення обставин, передбачених статтею 23 Закону. Однією з таких обставин, що визначена статтею 23 Закону, є повідомлення громадянином під час оформлення допуску недостовірних відомостей про себе.

14.11.2014 співробітником РСВ УСБУ в Луганській області проведено ознайомлення ОСОБА_1 з нормами законодавства щодо обмеження прав, у зв`язку з наданням йому допуску до державної таємниці, попереджено про відповідальність за порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці.

05.10.2017 позивачем власноруч надано відповіді на питання, визначені додатком 5 Порядку. У питанні 24 деталізовано, що серед близьких родичів необхідно зазначити: батька, матір, сестер, братів, дітей віком від 16 років. Більше того, перед наданням відповідей на питання ОСОБА_1 під підпис було доведено Правила надання відповідей на них (додаток 7 Порядку).

Для перевірки даних в частині проходження служби, навчання та наявності/відсутності близьких родичів, заповнений позивачем перелік було направлено для перевірки до відділу кадрового забезпечення.

Проте, враховуючи, що 6 квітня 2014 року приміщення УСБУ в Луганській області було захоплено незаконними збройними формуваннями, особові справи військовослужбовців були втрачені. Так, звірка наданої позивачем інформації проводилася по частково відновленій особовій справі. Тому, провести у повному обсязі звірку родинних зв`язків позивача у жовтні 2017 року не було можливим, оскільки матеріали особової справи позивача перебували у стадії формування.

Починаючи з 2017 року по теперішній час активно ведеться робота із відновлення матеріальних носіїв та особових справ, що були втрачені. Підрозділами ТУ СБУ в Донецькій та Луганській областях на постійній основі оновлюються матеріали та здійснюється звірка відомостей.

Так, 26 грудня 2018 року позивачем було написано рапорт із деталізацією родинних зв`язків, який пізніше був долучений до матеріалів особової справи. В результаті звірки наявних документів в особовій справі було з`ясовано невідповідність біографічних даних, викладених позивачем у рапорті від 26.12.2018, та у відповідях на питання, визначені додатком 5 Порядку.

За фактом виявленої невідповідності було проведено службове розслідування та складено висновок. Про проведення службового розслідування позивача повідомлено 08.04.2019 із роз`ясненням його прав.

Під час проведення вищезазначеного розслідування позивач мав право знайомитися з наказом про призначення, надавати будь-які пояснення, звертатися з письмовими клопотаннями щодо опитування інших осіб, висловлювати скарги та зауваження, знайомитися з висновком, оскаржувати прийняте рішення.

За час проведення службового розслідування ОСОБА_1 не подавав жодних скарг та зауважень щодо його проведення та результатів.

У своєму рапорті від 08.04.2019 позивач вказав, що не зазначив сестру та брата з причини неуважності.

Відповідно до статті 26 Закону скасування раніше наданого допуску до державної таємниці здійснюється у разі виникнення обставин передбачених статтею 23 Закону.

Враховуючи, що в результаті службового розслідування підтвердилися обставини, передбачені пунктом 1 частини 2 статті 23 Закону - повідомлення громадянином під час оформлення допуску недостовірних відомостей про себе, на виконання вимог пункту 5.3 Інструкції 870/ДСК стосовно позивача було підготовлено висновок про скасування раніше наданого допуску до державної таємниці.

Вказаний висновок затверджено начальником ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, після чого видано наказ про скасування допуску до державної таємниці (що додається).

Таким чином, відповідач вважає, що позивач зобов`язаний був повідомити посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці та режимно-секретні органи про виникнення обставин, передбачених статтею 23 Закону.

Однією з таких обставин є повідомлення під час оформлення допуску недостовірних відомостей про себе.

Враховуючи, що всі документи на підставі яких надавався допуск, зберігаються в особовій справі позивача, він мав можливість з ними знайомитися. Тому, ОСОБА_1 зобов`язаний був та мав можливість самостійно виявити факт повідомлення недостовірних відомостей.

Службове розслідування за фактом повідомлення позивачем недостовірних відомостей про себе під час оформлення допуску було проведено з дотриманням всіх норм чинного законодавства. Висновок за результатами службового розслідування, висновок про скасування допуску до державної таємниці та наказ про скасування допуску є законними та видані уповноваженими особами і відповідають встановленим вимогам, мають належні правові підстави.

На підставі викладеного, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-74 КАС України, суд прийшов до такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу на посаді старшого оперуповноваженого сектору ЗНД та КЗІД Новоайдарського МРВ 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, мав доступ до державної таємниці.

На час розгляду справи ОСОБА_1 звільнено зі служби за станом здоров`я із виключенням зі списків особового складу.

Вказані обставини не є спірними, визнані сторонами у судовому засіданні, а тому, у відповідності до частини першої статті 78 КАС України, додаткового підтвердження не потребують.

Наказом ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 20.06.2019 № 345/дск на підставі п.1 ч.2 ст.23 та ч.2 ст.26 Закону України «Про державну таємницю», п.1 ч.1 п.80 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939 та п.п.1 п.5.1 Інструкції про організацію та здійснення надання, переоформлення і скасування допуску до державної таємниці військовослужбовцям та працівникам Служби безпеки України, затвердженого наказом СБУ від 29.12.2014 № 870, старшому оперуповноваженому сектору ЗНД та КЗІД СІБ Новоайдарського МРВ 3 управління (з дислокацією м.Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_1 скасовано допуск до державної таємниці за формою 2 (а.с.33).

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суспільні відносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України визначає Закон України від 21.01.1994 № 3855-XII «Про державну таємницю» (далі - Закон № 3855-XII).

Відповідно до статті 1 Закону № 3855-XII державна таємниця (далі також - секретна інформація) - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою; допуск до державної таємниці - оформлення права громадянина на доступ до секретної інформації.

Частиною першою статті 3 Закону № 3855-XII передбачено, що дія цього Закону поширюється на органи законодавчої, виконавчої та судової влади, органи прокуратури України, інші державні органи, Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації усіх форм власності, об`єднання громадян (далі - державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації), що провадять діяльність, пов`язану з державною таємницею, громадян України, іноземців та осіб без громадянства, яким у встановленому порядку наданий доступ до державної таємниці.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 3855-XII віднесення інформації до державної таємниці здійснюється мотивованим рішенням державного експерта з питань таємниць за його власною ініціативою, за зверненням керівників відповідних державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій чи громадян.

Звід відомостей, що становлять державну таємницю, формує Служба безпеки України на підставі рішень державних експертів з питань таємниць. Зазначений Звід та зміни до нього набирають чинності з моменту опублікування в офіційних виданнях України (частина перша статті 12 Закону № 3855-XII).

Приписами статті 22 Закону № 3855-XII передбачено, що залежно від ступеня секретності інформації встановлюються такі форми допуску до державної таємниці, зокрема, форма 2 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності "цілком таємно" та "таємно".

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 23 Закону № 3855-XIІ у наданні допуску до державної таємниці може бути відмовлено також у разі, зокрема, повідомлення громадянином під час оформлення допуску недостовірних відомостей про себе.

Скасування раніше наданого допуску до державної таємниці здійснюється органами Служби безпеки України у разі виникнення або виявлення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, або після припинення громадянином діяльності, у зв`язку з якою йому було надано допуск, втрати ним громадянства або визнання його недієздатним на підставі інформації, здобутої органами Служби безпеки України або отриманої від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій (частина друга статті 26 Закону № 3855-ХІІ).

Згідно із частиною шостою статті 26 Закону № 3855-XIІ порядок надання, переоформлення та скасування громадянам допуску до державної таємниці встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 54 Порядку № 939 передбачено, що під час оформлення документів у зв`язку з наданням допуску до державної таємниці громадянин письмово дає відповіді на питання, визначені у переліку, та підписує кожний його аркуш; бере на себе письмове зобов`язання громадянина у зв`язку з допуском до державної таємниці, що складається за формою згідно з додатком 9.

У додатку 5 до Порядку № 939 визначено Перелік питань, на які пропонується надати відповідь для оформлення допуску до державної таємниці.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для винесення спірного наказу та скасування позивачу допуску до державної таємниці слугував висновок ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях про скасування допуску до державної таємниці від 11.06.2019 №26/4725, затверджений начальником ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях (а.с.31-32).

Матеріалами справи встановлено, що при наданні допуску до державної таємниці, майор ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці згідно з додатком 9 до Порядку № 939 (а.с.50).

05.10.2017 позивачем власноруч було надано відповіді на питання, визначені додатком 5 Порядку. При цьому, перед наданням відповідей на питання, ОСОБА_1 , під підпис доведено Правила надання відповідей на них згідно додатку 7 Порядку № 393 (а.с.88).

У пункті 24 Переліку щодо близьких родичів ОСОБА_1 зазначено дружину, батька, мати і сина (а.с.84-87).

26.12.2018 позивачем було написано рапорт із деталізацією родинних зв`язків, в якому зазначена інформація щодо близьких родичів ОСОБА_1 , зокрема брата та сестри (а.с.51).

Внаслідок звірки наявних документів в особовій справі з`ясовано невідповідність біографічних даних, викладених позивачем у рапорті від 26.12.2018 та у відповідях на питання, визначені додатком 5 Порядку № 939, з приводу чого призначено проведення службового розслідування та складено висновок від 23.04.2019 (а.с.34-39).

В ході судового розгляду справи та у рапорті від 08.04.2019 позивач зазначив, що не вказав сестру і брата з причин необачності та неуважності.

Суд критично оцінює зазначені доводи позивача, оскільки питання 24 містить в собі повну деталізацію визначення близьких родичів.

Зокрема, у питанні 24 зазначаються відомості (ступінь родинного зв`язку, прізвище, ім`я, по батькові, рік та місце народження, громадянство, місце роботи (служби, навчання) посада, місце проживання) щодо близьких родичів (батько, мати, сестри, брати, діти віком від 16 років), дружини (чоловіка) або особи, з якою проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

При цьому, згідно Правил надання відповідей на питання, визначені у переліку, з якими позивач був ознайомлений до початку надання відповідей, ОСОБА_1 засвідчив, що усвідомлює, що повідомлення недостовірних відомостей про себе під час надання відповідей на питання може бути підставою для відмови у наданні такого допуску (а.с.88).

За приписами абзацу шостого статті 28 Закону № 3855-ХІІ громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний, зокрема, повідомляти посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці, та відповідні режимно-секретні органи про виникнення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної йому державної таємниці, а також повідомляти у письмовій формі про свій виїзд з України.

Суд звертає увагу позивача, що підписавши зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці від 07.11.2014, ОСОБА_1 взяв на себе обов`язки, визначені статтею 28 Закону № 3855-ХІІ щодо повідомлення відповідних обставин.

Однією з таких обставин, що визначена статтею 23 Закону № 3855-ХІІ, є повідомлення громадянином під час оформлення допуску недостовірних відомостей про себе, що мало місце в спірних правовідносинах.

Посилання представника позивача про відсутність в даному випадку недостовірних відомостей, оскільки ОСОБА_1 допущено виключно заповнення відповідного Переліку питань не у повному обсязі суд сприймає критично, оскільки вказані дії не виключають отриманих внаслідок цього викривлених даних, які не відповідають дійсності, а отже, зазначена інформація не може вважатися достовірною.

Доводи позивача щодо обов`язку працівників РСО разом з працівниками підрозділу кадрового забезпечення звірки даних, зазначених ОСОБА_1 із іншими його особистими документами, що містяться в матеріалах особової справи у відповідності до вимог пункту 55 Порядку № 939, суд сприймає критично, оскільки загальновідомим є факт захоплення у квітні 2014 року приміщення УСБУ в Луганській області незаконними збройними формуваннями. Внаслідок цього особові справи військовослужбовців були втрачені. Отже, звірка наданої позивачем інформації проводилася співробітниками СБУ по частково відновленій особовій справі ОСОБА_1 . Крім того, суд зауважує, що дії працівників по звірці даних не виключають обов`язку ОСОБА_1 надавати достовірні відповіді на ті питання, що запропоновані Переліком безпосередньо позивачу.

Посилання позивача щодо порядку проведення службового розслідування судом до уваги не приймаються, оскільки довідкою від 08.04.2019 ОСОБА_1 був ознайомлений про його проведення із роз`ясненням прав (а.с.56).

Натомість, позивач своїми правами не скористався, зауважень і скарг щодо його проведення не надав. До того ж, суд звертає увагу, що порядок проведення службового розслідування не є предметом спору в даній справі. Предметом спору у справі є виключно правомірність винесеного відповідачем наказу.

Одночасно, суд зауважує, що на час розгляду справи ОСОБА_1 вже звільнено зі служби за станом здоров`я із виключенням зі списків особового складу. При цьому, доступ до державної таємниці є необхідним для позивача саме для виконання службових обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

З аналізу наведених норм КАС України вбачається, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

В ухвалі від 07.05.2018 у справі № 800/530/17 Верховним Судом України зроблено правовий висновок, що захисту у порядку адміністративного судочинства підлягають порушені права особи у публічно правових відносинах, у яких відповідач реалізовує владні управлінські функції стосовно заявника.

Оскільки на теперішній час позивач є звільненим зі служби в ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях за станом здоров`я, а доступ до державної таємниці вимагався для виконання службових обов`язків, суд дійшов висновку про відсутність наразі порушених прав позивача оскаржуваним рішенням відповідача.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що не підлягають задоволенню.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 132, 139, 205, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Служби Безпеки України в Донецькій та Луганській областях про визнання протиправним та скасування наказу, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено та підписано 15 листопада 2019 року.

Суддя К.Є. Петросян