Справа № 560/1467/19
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1467/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

14 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Капустинського М.М. Охрімчук І.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника позивача: Коберського А.П.,

представника відповідача: Федючка В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Канола-Поділля" до Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2019 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Канола-Поділля", звернулося в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області (відповідача), про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області, викладене в листі Шепетівського управління Головного управління ДФС у Хмельницькій області № 11279/10/22-01-57-05 від 20.03.2019 року, щодо відмови товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Канола-Поділля" у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік;

- зобов`язання Головного управління ДФС у Хмельницькій області підтвердити товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Канола-Поділля" статус платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 16.07.2019 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що оскільки позивачем, в строк визначений Податковим кодексом України, надано до контролюючого органу для підтвердження статусу платника єдиного податку документи, визначені підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України, при визначенні типу яких було допущено механічну помилку, тому вважав безпідставними доводи відповідача про відсутність таких документів та зазначив, що допущення механічних помилок під час визначення типу декларації не є підставою для надання відмови у підтвердженні статусу платника єдиного податку.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що оскільки позивачем не подано до Полонської ДПІ Шепетівського управління ДФС у Хмельницькій області звітні податкові декларації з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - за місцем розташування такої земельної ділянки,тому відповідно до пп. 298.8.1 п. 298.8, пп. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295 Податкового кодексу України, позивачу не підтверджено статус платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наголошує, що 19.02.2019 відповідачу було подано пакет документів, передбачених підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України та 21.03.2019 позивач звернувся до відповідача з листом щодо врахування при розгляді питання про підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік механічної помилки в податковій декларації платника єдиного податку по кожній сільській раді окремо, де крім відмітки в графі 04 "Звітна" допущено механічну помилку та зроблено також відмітку в графі 01 "Загальна", при цьому перелік згаданих документів помилок не містив. Однак, 25.03.2019 отримав лист Шепетівського управління ГУ ДФС у Хмельницькій області, яким не підтверджено позивачу статус платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Канола-Поділля" зареєстроване як юридична особа за місцезнаходженням: вул. Лесі Українки, 112, м. Полонне, Полонський район, Хмельницька область та перебуває на обліку, як платник податків у Шепетівському управлінні Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

19.02.2019 позивач подав до Шепетівського управління Головного управління ДФС у Хмельницькій області пакет документів для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи, а саме: загальні податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи на поточний рік, щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ); звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки; розрахунок частки сільськогосподарського товариства (юридичні особи); відомості (довідку) про наявність земельних ділянок, які отримані податковим органом, про свідчать квитанції про прийняття податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи за реєстраційними номерами №, №, №, №, № від 19.02.2019.

В податкових деклараціях платника єдиного податку по кожній сільській раді окремо крім відмітки в графі 04 "Звітна" зроблено також відмітку в графі 01 "Загальна".

Після встановлення даного факту позивач 21.03.2019 звернувся до відповідача з листом, яким повідомив, про виявлення такої помилки та просив врахувати зазначене при розгляді питання про надання статусу платника податку четвертої групи.

Згідно інформації викладеної в листі №11279/10/22-01-57-05 від 20.03.2019 відповідач повідомив позивача про відмову у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік.

28.03.2019 позивач оскаржив таку відмову до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, та згідно інформації викладеної в листі №15721/10/22-01-57-06 від 17.04.2019 йому роз`яснено його право щодо подання скаргу до ДФС України.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлено главою І розділу XIV Спеціальні податкові режими Податкового кодексу України.

Підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України (в редакції на дату подання позивачем документів) встановлено, що сільськогосподарських товаровиробників, юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, віднесено до четвертої групи суб`єктів господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності.

Відповідно до абзацу 1 пункту 294.1 статті 294 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік.

Підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 Податкового кодексу України встановлено, що платники єдиного податку четвертої групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування, або відмови від спрощеної системи оподаткування встановлюється статтею 298 Податкового кодексу України (далі - ПК України), пунктом 298.8 якої передбачено, що порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до підпунктів 298.8.1-298.8.4 цієї статті.

Відповідно до підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року:

- загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

- звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);

- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

- відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).

Підставами для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку є виключно:

1) невідповідність такого суб`єкта вимогам, встановленим статтею 291 цього Кодексу;

2) наявність у суб`єкта господарювання, який утворюється у результаті реорганізації (крім перетворення) будь-якого платника податку, непогашених податкових зобов`язань чи податкового боргу, що виникли до такої реорганізації;

3) недотримання таким суб`єктом вимог, встановлених підпунктом 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу.

Пунктом 299.10 статті 299 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема, у разі якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 цього Кодексу.

Повноваження податкового органу не визнавати податкову звітність податковою декларацією передбачені пунктом 48.7 статті 48 Податкового кодексу України, а саме: податкова звітність не визнається податковою декларацією у разі порушення будь-якої норми статті 48 Податкового кодексу України. Зокрема, це відсутність обов`язкових реквізитів: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; місцезнаходження (місце проживання) платника податків тощо.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач 19.02.2019 подав до контролюючого органу пакет документів визначених підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України. Після подачі документів позивач встановив, що під час заповнення декларацій було допущено механічну помилку, а саме: в податкових деклараціях платника єдиного податку по кожній сільській раді окремо крім відмітки в графі 04 "Звітна" зроблено також відмітку в графі 01 "Загальна", що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями податкових декларацій.

Як вірно зазначено, позивачем, в строк визначений Податковим кодексом України, надано до контролюючого органу для підтвердження статусу платника єдиного податку документи, визначені підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що допущення механічних помилок під час визначення типу декларації не є підставою для надання відмови у підтвердженні статусу платника єдиного податку.

Також слід зазначити, що відповідачем не проводилась документальна перевірка позивача, а також не приймалося рішення про анулювання реєстрації шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що дії відповідача є протиправними, оскільки фактично позбавляють позивача права на реєстрацію платником єдиного податку 4 групи як сільськогосподарського товаровиробника.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо протиправності рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області, викладене в листі Шепетівського управління Головного управління ДФС у Хмельницькій області № 11279/10/22-01-57-05 від 20.03.2019, щодо відмови товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Канола-Поділля" у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік та необхідності його скасувати.

Тому, з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача, судом першої інстанції правомірно зобов`язав відповідача підтвердити товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Канола-Поділля" статус платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 листопада 2019 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Капустинський М.М. Охрімчук І.Г.