Справа № 620/3034/19
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 року м. Чернігів Справа № 620/3034/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.

за участі секретаря - Гайдука С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області про визнання неправомірною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі ГУПФУ в Чернігівській області) звернулось до суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області (далі УДВС ГТУЮ у Чернігівській області), у якому просить визнати неправомірною та скасувати постанову про накладення штрафу від 23.09.2019 за №58203201.

Позов мотивовано тим, що ГУПФУ в Чернігівській області не має можливості виконати рішення в частині виплати стягувачу пенсії за період з 01.12.2017 по 31.07.2018 не з вини позивача. Так, кошти в сумі 33144,48 грн. нараховані та обліковуються у ГУПФУ в Чернігівській області, однак їх виплата не здійснена, оскільки передбачена окремим порядком, який на даний час відсутній. Враховуючи наведене, вважає, що відсутні підстави для накладення на ГУПФУ в Чернігівській області штрафних санкцій.

Ухвалою судді від 05.11.2019 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкрите судове засідання за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ.

Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, надав відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову та пояснив, що оскільки позивачем рішення суду не виконано, 23.09.2019 головним державним виконавцем правомірно винесена постанова про накладення штрафу, яка повністю відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження відсутності у ГУПФУ в Чернігівській області бюджетного призначення на вказані виплати.

Розгляд справи просить проводити без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд враховує такі обставини.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Чернігівській області, відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.01.2019 ВП №58203201, перебуває виконавчий лист №2540/2687/18, виданий 15.11.2018 Чернігівським окружним адміністративним судом про зобов`язання Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України поновити та здійснити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.12.2017 (а.с. 36, 37, 38).

Листом від 05.02.2019 за №3747/19 боржник у вказаному виконавчому провадженні повідомив відповідача про часткове виконання рішення суду, а саме ГУПФУ в Чернігівській області поновлено стягувачу виплату пенсії з 01.12.2017. Поточна пенсія нараховується та виплачується у розмірі 4143,06 грн. з серпня 2018 року. Сума боргу за період з 01.12.2017 по 31.07.2018 становить 33 144,48 грн., але не виплачується у зв`язку із відсутністю порядку таких виплат, визначених Кабінетом Міністрів України (а.с. 40).

12.02.2019 року державним виконавцем складено акт про невиконання боржником рішення суду в повному обсязі (а.с. 41).

26.07.2019 державним виконавцем направлено до Чернігівського окружного адміністративного суду заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Ухвалою суду від 13.08.2019 у справі №2540/2687/18 вказану заяву головного державного виконавця задоволено, замінено сторону виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2540/2687/18 від 15.11.2018, а саме боржника Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (а.с. 42-45).

16.08.2019 державним виконавцем винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження (а.с. 46, 47).

04.09.2019 до ГУПФУ в Чернігівській області направлено вимогу державного виконавця щодо виконання боржником рішення суду (а.с. 48).

Листом від 17.09.2019 за №1174/04-10 ГУПФУ в Чернігівській області повідомило про часткове виконання рішення суду, а саме: стягувачу поновлено виплату пенсії з серпня 2018 року. Пенсія за період з 01.12.2017 по 31.07.2018 ОСОБА_1 нарахована, але не виплачена, оскільки в постанові Кабінету Міністрів України від 08.06.2019 №365 передбачено, що орган, який здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Постанова №365 такою, що не відповідає нормам Конституції України, не визнавалась (а.с. 51).

23.09.2019, керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», за невиконання рішення суду без поважних причин, постановою головного державного виконавця на ГУПФУ в Чернігівській області накладено штраф у розмірі 5 100,00 грн. (а.с. 49).

Вказана постанова листом від 23.09.2019 за №12051 надіслана на адресу позивача та отримана останнім 02.10.2019 (а.с. 13).

Не погоджуючись з винесеною постановою, ГУПФУ в Чернігівській області звернулось до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно із частиною четвертою статті 19 Закону №1404-VIII сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник фізична особа також про зміну місця роботи.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина восьма статті 19 Закону №1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону №1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга статті 75 Закону №1404-VIII).

З викладеного слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Суд зазначає, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 у справі №2540/2687/18, у тому числі, зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України (правонаступником якого є ГУПФУ в Чернігівській області) поновити та здійснити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.12.2017.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач листом від 17.09.2019 за №1174/0410 повідомив державного виконавця про те, що виплату пенсії стягувачу у виконавчому провадженні поновлено. Разом з тим, пенсія ОСОБА_1 за період з 01.12.2017 по 31.07.2018 у сумі 33 144,48 грн. нарахована, але не виплачена. Виплата буде проведена відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2019 №365.

Проте, суд вважає таке доводи боржника необґрунтованими у зв`язку з тим, що ГУПФУ в Чернігівській області не повідомило державного виконавця ані про строки повного виконання судового рішення, ані про вчинення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення, ані про існування будь-яких інших поважних причин, що унеможливлюють своєчасне та повне виконання судового рішення.

Крім того, суд критично оцінює посилання боржника на постанову Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 і твердження про те, що заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.12.2017 по 31.07.2018 у сумі 33 144,48 грн. нарахована, але не виплачена у зв`язку з відсутністю окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, враховуючи таке.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (далі Порядок №365).

Згідно пункту 1 цей Порядок визначає механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Дійсно, пункт 15 Порядку №365 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України №335 від 25.04.2018) передбачає, що орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Проте, зі змісту пунктів 10, 14 цього ж Порядку слідує, що вказане положення пункту 15 регулює відшкодування сум соціальних виплат, які не виплачені за минулий період на підставі рішення комісій, утворених районними, районними у мм. Києві і Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848 про (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

У той же час, рішення про зобов`язання Чернігівського ОУПФУ (правонаступник ГУПФУ в Чернігівській області) поновити та здійснити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.12.2017 прийнято Чернігівським окружним адміністративним судом 25.09.2018 у справі №2540/2687/18.

За наведених обставин, Порядок №365 не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем обґрунтовано винесено оскаржувану постанову, тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов слід задовольнити у повному обсязі.

Керуючись статтями 241-243, 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області про визнання неправомірною та скасування постанови відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (, вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005).

Відповідач: Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області (, просп. Миру, 43, м. Чернігів, 14000).

Суддя С.В. Бородавкіна