Справа № 158/2158/19
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/11013/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р.В., Онишкевича Т. В.;

за участю секретаря судового засідання Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 24 вересня 2019 року у справі №158/2158/19 (головуючий суддя Корецька В.В., м. Ківерці) за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Любченка Валерія Сергійовича про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Любченка В.С. про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 891353 від 07.06.2019 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №891353 від 07.06.2019 його, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за те, що він, 07.06.2019 року о 23 год. 10 хв. в м. Дніпро по вул. Донецьке Шосе, керуючи, транспортним засобом «MAN TGS 18.360» реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав на крайню ліву смугу та рухався в ній, хоча дорога мала три смуги для руху в попутному напрямку, чим порушив п 11.6 ПДР України. Даною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Зазначає, що адміністративного правопорушення він не вчиняв, поліцейським при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення не здобуто належних та допустимих доказів, які б доводили його вину у вчиненні даного правопорушення, при винесені оскаржуваної постанови інспектором не роз`яснені його права та обов`язки, оскаржувана постанова отримана ним 25.07.2019 року, відтак просив поновити строк для звернення до суду та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №891353 від 07.06.2019 року.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 24 вересня 2019 року у справі №158/2158/19 позов було задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 891353 від 07.06.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що позивачем не надано жодних доказів, які спростували б факт вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Крім цього зазначає, що при вирішенні даної справи суд першої інстанції не надав належної правової оцінки поясненням сторін та матеріалам справи, внаслідок чого під час прийняття рішення по справі дійшов помилкових висновків, що потягло за собою прийняття рішення, яке не можна визнати ані законним, ані обґрунтованим. Відтак, таке рішення підлягає скасуванню.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Як слідує із матеріалів справи, 07.06.2019 року відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 891353 за те, що він 07.06.2019 року о 23 год. 10 хв. в м.Дніпро по вул. Донецьке Шосе, керуючи, транспортним засобом «MAN TGS 18.360» реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав на крайню ліву смугу та рухався в ній, хоча дорога мала три смуги для руху в попутному напрямку, чим порушив п 11.6 ПДР України. Даною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн (а.с. 6).

Стосовно правильності оцінки наявних у справі доказів колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 2 статті 122 КУпАП України передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з пунктом 11.6 ПДР України на дорогах, які мають три і більше смуги для руху в одному напрямку, вантажним автомобілям з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т, тракторам, самохідним машинам і механізмам дозволяється виїжджати на крайню ліву смугу лише для повороту ліворуч та розвороту, а у населених пунктах на дорогах з одностороннім рухом, крім цього, для зупинки зліва, в дозволених випадках, з метою завантаження чи розвантаження.

Згідно із ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як зазначає ОСОБА_1 у поданому ним позові, він не рухався постійно у крайній лівій смузі, а завчасно до перехрестя зайняв крайню ліву смугу для повороту ліворуч, а тому не порушив жодних вимог ПДР України. Крім цього, зазначив, що жодних належних доказів вчинення ним правопорушення (зокрема, ті, що підтверджували б, що він постійно рухався у крайній лівій смузі), суб`єкт владних повноважень не пред`явив.

Відтак, враховуючи зазначене та досліджені наявні у матеріалах докази, колегія суддів констатує, що у матеріалах справи відсутні будь-які фактичні дані, які б підтверджували обґрунтованість вчинення позивачем вищезазначеного правопорушення, яке передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП та не представлено суду апелянтом під час розгляду справи, а складену постанову за наведених обставин не можна вважати належним і допустимим доказом по справі, відтак таку слід скасувати.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 229, 241, 243, 272, 286, 308, 310, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 24 вересня 2019 року у справі №158/2158/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 15 листопада 2019 року