Справа № 560/2731/19
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2019-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2731/19
УХВАЛА

15 листопада 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши заяву про забезпечення позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови від 27.08.2019 р. № 22/213,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Хмельницькій області, в якій просить суд скасувати постанову Управління Держпраці у Хмельницькій області від 27.08.2019 р. № 22/213, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 876330,00 гривень.

Ухвалою суду від 09 вересня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами загально позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Позивач 14 листопада 2019 року подав заяву про забезпечення позову.

У поданій заяві позивач просить суд зупинити дію постанови про накладення штрафу, уповноваженими особами Управління Держпраці у Хмельницькій області №22/213 від 27.08.2019 до набрання законної сили судовим рішенням по цій справі, зупинити стягнення на підставі постанови про накладення штрафу уповноваженими особами Управління Держпраці у Хмельницькій області №22/213 від 27.08.2019 до набрання законної сили судовим рішенням по цій справі. Також просить заборонити державним виконавцям Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницького ГТУЮ у Хмельницькій області накладати арешти на рахунки ФОП Лаба Денис Володимирович, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 .

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що необхідно вжити заходів забезпечення адміністративного позову з підстав того, що у разі встановлення протиправності оскаржуваної постанови і задоволення позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про її скасування позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно, на яке може бути звернення стягнення, оскільки на підставі оскаржуваної постанови Другим відділом державної виконавчої служби міста Хмельницького ГТУЮ у Хмельницькій області винесено постанову від 08.11.2019 у виконавчому провадженні ВП № 60551092 про примусове виконання оскаржуваної постанови та про стягнення з позивача, як боржника витрат на проведення виконавчих дій, виконавчого збору, накладено арешт на усе рухоме та не рухоме майно та накладено арешт на кошти, які перебувають на банківських рахунках ФОП Лаби ОСОБА_2 .В.. Також позивач стверджує, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Позивач також зазначає, що накладення арешту на вказаний рахунок повністю паралізує господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , не дає змоги сплатити податки, збори та виплатити найманим працівникам заробітну плату, за що теж передбачена відповідальність у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, як з боку податкового органу, в частині не сплати (не своєчасної спалити) податків і зборів так і з боку органів Держпраці України в частині невиплати (несвоєчасної виплати) заробітної плати.

Згідно з ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладену норму, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд дійшов висновку, що заява необґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч. 2 ст. 150 КАС України).

Отже, процесуальним законом встановлені виключні обставини, які можуть бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 4 ст. 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до п. 17 абз. 2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 р. "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ", в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Суд, при розгляді клопотання про забезпечення позову повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з передбачених ст. 150 КАС України обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При прийнятті рішення судом враховується пов`язаність заходів щодо забезпечення позову з його предметом, співмірність таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам.

Позивач посилається у поданій заяві на те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також, що в разі задоволення адміністративного позову, позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно, на яке звернено стягнення Другим відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області у ВП № 60551092, а саме : на все рухоме та нерухоме майно, також винесено постанови про стягнення з позивача, як боржника витрат на проведення виконавчих дій, виконавчого збору, та накладено арешт на кошти, які перебувають на банківських рахунках фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , з примусового виконання оскаржуваної постанови.

Однак, позивачем не доведено існування обставин, вказаних у частині 2 статті 150 КАС України.

У поданій позивачем заяві не наведено мотивів, з яких позивач дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача невжиттям таких заходів, не наведено підстав, з яких вбачається, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, та для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що на виконання оскаржуваної постанови державним виконавцем вже винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № 60551092 та про стягнення з позивача, як боржника витрат на проведення виконавчих дій, виконавчого збору, та накладено арешт на майно та на кошти, які перебувають на банківських рахунках фізичної особи-підприємця Лаба ОСОБА_3 Володимировича, що є виконавчим документом та набирає чинності з моменту винесення, з підстав зазначених нижче.

Суд зазначає, що п. 5 ч. 1 ст. 39 Законом №1404-VIII визначено підстави для закінчення виконавчого провадження, зокрема виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 7 ст. 27 Закону №1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону №1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Частина друга цією статті визначає, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що законодавцем передбачено процедуру відновлення майнових прав боржника у виконавчому провадженні у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Виходячи із наведеного, у випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою.

Таким чином, із цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

На час розгляду заяви про забезпечення позову, спірні правовідносини судом не вирішені, будь-яких доказів на підтвердження того, що невжиття заявлених позивачем заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся не надано. Судом такі підстави також не встановлені.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення адміністративного позову, суд дійшов висновку про відсутність будь-яких об`єктивних даних, з яких можливо зробити висновок, що до моменту ухвалення рішення в адміністративній справі існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а захист цих прав, свобод або інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення, чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали негайно надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя О.П. Шевчук