Справа № 1.380.2019.000654
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 листопада 2019 року

Київ

справа № 1.380.2019.000654

адміністративне провадження № К/9901/30364/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Усенко Є.А., Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2019 у справі №1.380.2019.000654 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2019 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 25.01.2019 року №UA209000/2019/000070/2 та рішення Львівської митниці ДФС про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оформлене карткою відмови №UA209190/2019/00148. Визнано протиправним та скасовано рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 29.03.2019 року №UA209000/2019/000179/2 та рішення Львівської митниці ДФС про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оформлене карткою відмови №UA209190/2019/00519. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в сумі 3073,60 грн.

17.09.2019 року до апеляційного суду надійшло клопотання позивача про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, надану Адвокатським об`єднанням «Курницький, Жидачівська та партнери» та пов`язану з апеляційним розглядом справи, в сумі 42000 грн.

Додатковою постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2019 стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді сплачених витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 3000 грн. У задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення решти суми витрат за надання професійної правничої допомоги - відмовлено.

04.11.2019 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій позивач просить скасувати постанову апеляційного суду і прийняти нову про задоволення заявленого клопотання в повному обсязі. Касаційна скарга обґрунтована тим, що апеляційний суд безпідставно не врахував при визначенні розміру понесених витрат на правничу допомогу такі дії, як друк, виготовлення копій та скан-копій, їх завірення та направлення суду і сторонам. Крім того, суд не врахував диференціацію оцінювання вартості адвокатських послуг залежно від кваліфікації адвоката

При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Частиною шостою статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності. Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави вважати, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

На підставі наведеного, оцінивши характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, встановивши, що предмет спору не віднесений до переліку справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, колегія суддів вважає, що ця справа є справою незначної складності.

Колегія суддів враховує, що ухвалою Верховного Суду від 22.10.2019 року було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Львівської митниці ДФС на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2019 та додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2019. Суд касаційної інстанції, вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття касаційного провадження, дійшов висновку, що дана справа є незначної складності, і зазначені судові рішення не підлягають касаційному оскарженню.

З огляду на доводи касаційної скарги, поданої позивачем, та зміст постанови апеляційного суду можна зробити висновок, що касаційна скарга обґрунтована тими ж доводами, які були предметом розгляду судом апеляційної інстанції, тобто яким була надана правова оцінка.

Відповідно до статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Отже, доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду. При цьому посилання скаржника на постанови Верховного Суду від 25.10.2019 (справа №826/13270/16), від 22.10.2019 (справа №816/584/17), від 08.10.2019 (справа №826/9047/16) як на судову практику, що свідчить про можливість відповідача нести заявлені до стягнення суми, є безпідставним, оскільки питання щодо стягнення судових витрат у кожному випадку підлягає індивідуальному вирішенню із врахуванням критерію співмірності до обсягу виконаних робіт та складності справи.

Отже, касаційна скарга не містить обґрунтованих доводів, які б спростовували висновки суду апеляційної інстанції щодо розподілу судових витрат і їх співмірності із заявленою ціною позову у даному майновому спорі та відповідності складності малозначної справи.

Згідно пункту 1 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 12, 257, 328, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2019 у справі №1.380.2019.000654.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Є.А. Усенко

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду