Справа № 148/2046/19
Суддя: Саламаха О. В.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/2046/19
Провадження №2-а/148/22/19
РІШЕННЯ

Іменем України

07 листопада 2019 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області в складі: судді Саламахи О.В.,

за участю: секретаря: Немирівської Ю.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції Херсонської області Баб`єва Максима Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

До Тульчинського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції Херсонської області Баб`єва Максима Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовна заява мотивована тим, що 07.10.2019 відповідачем винесено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення останнім ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови, позивач порушив п. 2.4а Правил дорожнього року України, оскільки керуючи транспортним засобом рухався у лівій в смузі руху, в той час як права смуга руху була вільною, а також не пред`явив водійське посвідчення і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

З таким висновком інспектора патрульної поліції позивач не погоджується, оскільки їхав у лівій смузі руху у зв`язку з необхідністю об`їзду перешкоди для руху ями у дорожньому покритті, заповненої водою.

Зазначені обставини позивач, повідомив відповідачу, однак останній залишивши їх поза увагою, виніс постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вказану постанову Бобик Р.О. вважає незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню, оскільки винесена без додавання будь-яких доказів правопорушення, крім того, відповідач не роз`яснив позивачу його права, відмовив у можливості ознайомитися з матеріалами справи та наданні можливості скористатися послугами фахівця у галузі права, чим порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення і обмежився формальним винесенням постанови. Крім того, відповідач відмовився надати докази правомірності зупинки транспортного засобу, а тому на думку позивача у останнього не було законних підстав для перевірки документів.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій просить розгляд справи здійснювати у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, про поважність причини неявки в судове засідання не повідомив.

За таких обставин, суд вирішує судовий розгляд проводити за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у зв`язку з чим, неподання відзиву розцінює як фактичне визнання позову.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що постановою від 07.10.2019, винесений поліцейським роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції Херсонської області Баб`єва Максима Михайловича на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення останнім ч. 1 ст. 126 КУпАП. Відповідно даної постанови, позивач ОСОБА_1 , 07.10.2019 о 15:54 год. Керуючи транспортним засобом рухався у лівій смузі руху, в той час як права смуга руху була вільна, а також відмовився пред`явити водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також обов`язкового страхування цивільної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

В силу ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУАП), встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

На підставі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, відповідачем не надано суду жодних підтверджуючих доказів того, що позивач 07.10.2019 під час керування транспортним засобом допустив рух у лівій смузі руху, при вільній правій смузі, а також правомірності зупинки транспортного засобу і як наслідку підстав перевірки документів ОСОБА_1 .

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення і інших матеріалах справи не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом, оскільки останній за вказане правопорушення до відповідальності не притягувався, а відповідач обмежився винесенням постанови за відмову позивача від пред`явлення документів.

При цьому відповідач не надав іншого підтвердження правомірності зупинки транспортного засобу позивача, що за таких обставин могло служити підставою для відмови у пред`явленні для перевірки документів і відповідає правовій позиції Верховного суду висловленій у постанові №686/11314/17, провадження №К/9901/15541/18.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем не надано достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Враховуючи наведене, а також фактичне визнання відповідачем позову, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що в судовому засіданні не встановлено, а відповідачем не представлено жодного належного та допустимого доказу, який би спростовував доводи позивача та вказував на наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а тому суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі - закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 62 Конституції України, ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 9, 122, 245, 247, 251, 258, 280, 283 КУпАП, ст. 18, 73-77, 90, 205, 241-246, 268, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити.

Постанову поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції Херсонської області капрала поліції Баб`єва Максима Михайловича серії ЕАВ № 1597386 від 07.10.2019 про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП - скасувати.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області О.В. Саламаха