Справа № 400/2922/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/2922/18
Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.,

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Миколаївської митниці ДФС на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської митниці ДФС, Головного управління Державного казначейства України у Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про скасування рішення та стягнення майнової шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 , у листопаді 2018 року, звернувся до суду з позовом до Миколаївської митниці ДФС, Головного управління Державного казначейства України у Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в якому просив:

- скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА504170/2018/000017/1 від 09.11.2018 р.;

- стягнути з державного бюджету України майнову шкоду у розмірі 89 421,15 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що при проведенні процедури розмитнення автомобіля, який був ввезений для особистих потреб, митний орган безпідставно вимагав надати додаткові документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості. Декларант наполягає, що ним надані всі документи, які підтверджують митну вартість такого товару і вони не містили розбіжності, ознаки підробки.

Отже, в порушення приписів Митного кодексу України, для визначення митної вартості ввезеного транспортного засобу, йому неправомірно було визначено його митну вартість у сумі 17700 Євро.

Також позивач зазначає, що, в результаті протиправного збільшення Миколаївською митницею ДФС митної вартості автомобіля, йому завдано матеріальних збитків у розмірі 89 421,15 грн., які довелося сплатити за розмитнення товару. Тому вважає, що така майнова шкода повинна бути стягнута на його користь.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження (з повідомленням сторін) адміністративний позов задоволено частково.

Суд визнав протиправним та скасував рішення Миколаївської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UА504170/2018/000017/1 від 09.11.2018 р.

У задоволенні іншої частини позову - відмовив.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що позивач надав до митного органу всі документи, які підтверджують заявлену в декларації митну вартість товару, однак, митний орган, як суб`єкт владних повноважень, не довів, що подані документи є недостатніми чи такими, які викликають сумніви щодо їх достовірності.

Відмовляючи у стягненні переплати за митне оформлення, суд, проаналізувавши Порядок повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 року №643, вважав, що така вимога позивача є передчасною, оскільки останнім не виконано обов`язкового порядку повернення коштів та відповідно не надано доказів відмови митного органу у їх поверненні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Миколаївська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що, під час митного оформлення автомобіля, у нього виникли обґрунтовані підстави вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість автомобіля, оскільки у поданих документах були відсутні усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Так, калькуляція транспортних витрат від 08.11.2018 року не підтверджена документально, тобто не надано квитанції, накладні, тощо, які підтверджують витрати. Крім того, надані фіскальний чек та квитанція на оплату дизельного палива неможливо ідентифікувати із оформлюваним транспортним засобом, експортна декларація не завірена митним органом відправлення та не містить будь-якої інформації щодо вартості автомобіля.

З огляду на викладене, митний орган зазначив, що за допомогою системи оцінки транспортних засобів «SuperSchwacke» була отримана інформація про вартість автомобіля в країні експорту з подібними до заявленого позивачем у митній декларації характеристиками, в якій зазначена ціна 17700 Євро.

Інші учасники справи, в тому числі і позивач, не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

У зв`язку з неприбуттям жодного з учасників справи у судове засідання належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання, справа розглянута в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог статті 311 КАС України.

Фактичні обставини справи.

29.10.2018 року ОСОБА_1 придбав у резидента Німеччини ОСОБА_3 транспортний засіб, що був у використанні, марки - OPEL, модель - INSIGNIA SPORTS TOURER SW, оснащений дизельним двигуном. Робочий об`єм циліндрів двигуна - 1956 см. Календарний та модельний рік виготовлення - 2015, кузов № НОМЕР_1 .

Ціна транспортного засобу становила 10600 євро.

08.11.2018 року уповноважена особа декларанта ( ОСОБА_1 ) - ТОВ «ЛОГОС-ФОРТУНА-БРОКЕР» до Миколаївської митниці ДФС подало митну декларацію №UА504170/2018/009648 на вказаний вище автомобіль.

Митна вартість товару за вказаною декларацією визначена представником позивача із застосуванням основного методу - за ціною договору (контракту), а саме: 10600 євро.

До вказаної декларації №UА504170/2018/009648 представником позивача були подані наступні документи:

- договір купівлі-продажу №94/18 від 29.10.2018 року, укладеного між позивачем та громадянином Німеччини ОСОБА_3, в якому зазначено вартість договору - 10600 євро;

- рахунок-фактуру (інвойс) №94/18 від 29.10.2018 року;

- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UА209020/2018/45718 від 06.11.2018 року;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 18.08.2015 року;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 29.10.2018 року;

- калькуляцію транспортних витрат від 08.11.2018 року;

- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 140-1548 від 08.11.2018 року;

- договір про надання послуг митного брокера №192 від 01.11.2018 року;

- реєстраційний номер облікової картки платника податків;

- квитанція №10 від 08.11.2018 року;

- квитанція №28 від 01.11.2018 року;

- сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу НОМЕР_5 від 06.11.2018 року;

- паспортний документ громадянина України серії НОМЕР_4 .

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, згідно вимог ст. 53 Митного кодексу України, орган доходів і зборів дійшов висновку, що надані до митного оформлення документи не містили усіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а саме: калькуляція транспортних витрат від 08.11.2018 року не підтверджена документально, тобто не надано квитанції, накладні, тощо, які підтверджують відповідні витрати.

09.11.2018 року митний орган направив декларанту повідомлення про надання додаткових документів стосовно складових митної вартості: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту), каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, копію митної декларації країни відправлення.

Відповідно до листа ТОВ «Логос-Фортуна-Брокер» від 09.11.2018 року на вимогу органу доходів і зборів для підтвердження митної вартості товару були надані:

- фіскальний чек від 05.11.2018 №W563455 на суму 187,06 PLN;

- квитанція від 05.11.18 №9148/002/00001 на суму 32 EUR на оплату дизельного палива;

- експортна декларація від 29.10.2018 року №MRN18DE23E5.

Крім того, представником декларанта було надано копію підтвердження (касовий ордер) продавця, громадянина Німеччини ОСОБА_3 , про отримання від ОСОБА_1 10600 євро за автомобіль OPEL INSIGNIA, кузов № НОМЕР_1 .

Орган доходів і зборів після розгляду наданих документів встановив, що подані декларантом документи містять неповні відомості, а саме: надані фіскальний чек та квитанцію на оплату дизельного палива неможливо ідентифікувати із оформлюваним транспортним засобом; експортна декларація не завірена митним органом відправлення та не містить будь-якої інформації щодо вартості автомобіля.

Митним органом, на підставі статті 64 Митного кодексу України, визначено митну вартість із застосуванням резервного методу на підставі раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (МД № UA100210/2018/443782 від 07.11.2018 року) та відповідно до Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України (затверджено наказом ДФС України від 11.09.2018 № 689).

Інспектор для виявлення та оцінки ризику при визначенні цінової інформації користувався джерелами довідкової інформації, що визначені у розділі 5 вказаних Методичних рекомендацій. Так, для визначення вартості автомобіля була використана довідкова інформація з довідника «SuperSchwacke», компанії Eurotax. Відповідно до цієї інформації, актуальна вартість автомобіля в країні експорту з подібними до заявленого характеристиками становить 17700 євро.

09.11.2018 року митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UА504170/2018/000017/1, відповідно до якого митну вартість автомобіля збільшено до 17 775,56 євро. Також оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації № А504170/2018/00089.

13.11.2018 року позивач звертався до митного органу зі зверненнями та 20.11.2018 року на Урядову гарячу лінію щодо питання здійснення митного оформлення автомобіля.

Разом зі зверненням від 13.11.2018 року було подано чек с АЗС Польщі від 05.11.2018 року №888181 на 172,80 PLN, чеки за користування платними дорогами Польщі: від 05.11.2018 року за №№ 3308255, 3973479, 76073994 на загальну суму 36,20 PLN, інформація про які не містилась у поданій 08.11.2018 року калькуляції транспортних витрат.

15.11.2018 року до митниці було подано скаргу, у якій додатково був наданий звіт №2321-1411 про оцінку транспортного засобу складений 14 листопада 2018 року ТОВ «Агентство незалежних експертів», відповідно до якого проводився технічний огляд автомобіля «OPEL INSIGNIA SPORTS TOURER SW, кузов № НОМЕР_1 ».

20.11.2018 року декларантом, відповідно до ч.7 ст.55 Митного кодексу України, забезпечено сплату різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товару, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу.

У зв`язку з чим, товар випущено у вільний обіг.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на наступне.

Стаття 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 1 статті 49 Митного кодексу України (далі - МК України): митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (ч.1 ст.52 МК України).

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч.1 ст. 53 МК України).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст. 53 МК України).

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (ч.3 ст. 53 МК України).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч.5 ст. 53 МК України).

Поряд з цим, Митний кодекс містить також і спеціальний розділ 12 «Особливості пропуску та оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України громадянами», який містить спеціальні норми і вимоги щодо переліку документів, які подаються громадянами при переміщенні товарів через митний кордон України для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності (ч.1 ст.364 МК України).

Відповідно до ч.1 ст.368 МК України для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

Особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості (ч.3 ст.368 МК України).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч.1 ст. 54 МК України).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (ч.2 ст.54 МК України).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55цього Кодексу (ч.3 ст. 54 МК України).

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч.6 ст.54 МК України).

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (ч.7 ст.54 МК України).

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний (ч.1 ст. 57 МК України).

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч.2 ст. 57 МК України).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч.3 ст. 57 МК України).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч.4 ст. 57 МК України).

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу (ч.8 ст. 57 МК України).

Логічним висновком, за аналізом наведених правових норм, буде судження, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на декларантові, а митний орган, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Так, до розмитнення декларантом наданий повний пакет документів, у тому числі і копію підтвердження (касовий ордер) продавця, громадянина Німеччини ОСОБА_3, що підтверджує оплату товару і сума оплати співпадає із сумою, що зазначена в інвойсі та договорі купівлі-продажу №94/18 від 29.10.2018 року.

Судом апеляційної інстанції було зобов`язано ОСОБА_1 надати офіційний переклад на українську мову зазначеного договору купівлі-продажу №94/18 від 29.10.2018 року та копію підтвердження (касовий ордер) продавця, громадянина Німеччини ОСОБА_3 .

Позивач надав переклад вказаних документів, з яких колегія суддів встановила, що ОСОБА_3 дійсно отримав 10600 євро від ОСОБА_1 за автомобіль OPEL INSIGNIA, кузов № НОМЕР_1 .

В апеляційній скарзі митний орган зазначає про обґрунтовані сумніви, які у нього виникли під час перевірки заявленої декларантом митної вартості. Такі сумніви, на думку апелянта, полягають у тому, що калькуляція транспортних витрат від 08.11.2018 року не підтверджена документально, тобто не надано квитанції, накладні, тощо, які підтверджують транспортні витрати. Крім того, надані фіскальний чек та квитанція на оплату дизельного палива неможливо ідентифікувати із оформлюваним транспортним засобом.

Колегія суддів з цього приводу зазначає наступне.

Позивачем, саме на вимогу митного органу, після подання митної декларації було, зокрема, надано:

- фіскальний чек від 05.11.2018 року №W563455 на суму 187,06 PLN;

- квитанцію від 05.11.18 року №9148/002/00001 на суму 32 EUR.

Зазначені документи стосуються оплати дизельного палива.

Митний орган, зазначаючи про те, що надані фіскальний чек та квитанція на оплату дизельного палива неможливо ідентифікувати із оформлюваним транспортним засобом, не наводить способу за яким позивач може це зробити.

Вказані документи не передбачають зазначення інформації щодо автомобіля, який був заправлений пальним на автозаправній станції.

Щодо посилання апелянта в скарзі на те, що експортна декларація від 29.10.2018 року №MRN18DE23E5 не завірена митним органом відправлення та не містить будь-якої інформації щодо вартості автомобіля слід зазначити таке.

По-перше, експортна декларація країни відправлення товару не передбачена у ч.2 ст.53 МК України, яка містить перелік документів, що підтверджують митну вартість товару.

Така декларація подається декларантом, у разі якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, за умови письмової вимоги органу доходів і зборів.

Подана позивачем експортна декларація оформлена відповідно до вимог законодавства країни відправлення. Понад те, колегія суддів вважає, якщо така декларація не містить будь-якої інформації, яка цікавить орган доходів і зборів, останній може звернутися до митного органу країни відправлення із запитом те перевірити необхідну інформацію.

В будь-якому випадку, незазначення певної інформації в експортній декларації не може бути підставою для коригування заявленої декларантом митної вартості товару.

І останнє, колегією суддів було зобов`язано Миколаївську митницю ДФС надати інформацію, якою вона керувалася під час визначення митної вартості автомобіля, з довідника «SuperSchwacke», компанії Eurotax про вартість автомобіля в країні експорту з подібними до заявленого у МД UА504170/2018/009648 від 08.11.2018 року характеристиками.

Миколаївська митниця ДФС, на вимогу суду апеляційної інстанції, надала відповідну інформацію, з якої вбачається, що вартість автомобіля в країні експорту з подібними до заявленого позивачем автомобіля характеристиками становить 17 700 євро.

Колегія суддів вважає необхідним надати оцінку використаній суб`єктом владних повноважень інформації щодо визначення митної вартості автомобіля, з довідника «SuperSchwacke».

Так, позивачем придбано автомобіль на вторинному ринку, який має індивідуальні недоліки та особливості.

Відповідно до висновку експертного дослідження № 140-1548 від 08.11.2018 року, автомобіль має пробіг 67753 км, лакофарбове покриття кузова у цілому має місцями дрібні подряпини, відколи, має пошкодження лакофарбового покриття на кришці багажника, залишкові пошкодження та глибокі подряпини, частково зламані кліпси кріплень заднього бамперу, порушені зазори отвору бамперу, оббивка салону і сидінь місцями має потертості, подряпини, хромовані деталі мають помутніння.

Легковий автомобіль на вторинному ринку - річ з визначеними індивідуальними ознаками. Порівнювати їх ціну з іншими автомобілями, з тими самим характеристиками виробника, повинно враховувати зазнані ними зміни під час використання первинними власниками.

Інформація з довідника «SuperSchwacke» не враховує вказані вище особливості щодо стану транспортного засобу позивача, а тому у даній справі визнати обґрунтованим її застосування є неможливим.

Таким чином, зазначені обставини свідчать про те, що позивач надав достовірні дані щодо митної вартості товару, який підлягав розмитненню.

Водночас митний орган, не пересвідчившись у достовірності поданих позивачем документах, прийняв протиправне рішення про коригування митної вартості.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що скоригована органом доходів і зборів митна вартість автомобіля позивача не підтверджена належними доказами, а, отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог не оскаржене, суд апеляційної інстанції не надає правову оцінку у вказаній частині.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам наведеної норми права, є всі підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Миколаївської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської митниці ДФС, Головного управління Державного казначейства України у Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про скасування рішення та стягнення майнової шкоди - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 14.11.2019 року.