Справа № 640/19727/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

12 листопада 2019 року м. Київ № 640/19727/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї документи

ОСОБА_1

до державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної

виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій

області Гогіберідзе Едуарда Сергійовича

про визнання протиправними дій, скасування постанови

ВСТАНОВИВ :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Гогіберідзе Едуарда Сергійовича (надалі - відповідач), адреса: 84122, Донецька область, місто Слов`янськ, вулиця Поштова, будинок 44, в якій позивач просив

- визнати протиправними дії державного виконавця Гогіберідзе Е.С. щодо відкриття виконавчого провадження №59956498 від 03 вересня 2019 року та внесення відомостей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до Єдиного реєстру боржників;

- скасувати постанову державного виконавця Гогіберідзе Е.С., серія про відкриття ВП виконавчого провадження №59956498 від 03 вересня 2019 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 жовтня 2019 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та позивачу наданий строк для усунення виявлених судом недоліків шляхом подання до суду

- належним чином оформленої позовної заяви, оформленої відповідно до вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України разом з її копією відповідно до кількості учасників справи;

- заяви про поновлення строків звернення до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

31 жовтня 2019 року представником позивача через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява про усунення недоліків разом з позовною заявою та її копією в новій редакції, відповідно до якої найменування відповідача зазначено, як «Слов`янського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області», позовні вимоги викладені у наступній редакції: « 1. Визнати протиправними дії державного виконавця Гогіберідзе Е.С. щодо відкриття виконавчого провадження №59956498 від 03.09.2019 року та внесення відомостей ОСОБА_1 ».

Також, до заяви про усунення недоліків додано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою, відповідно до якої представник позивача просив поновити строк на звернення до суду з позовною заявою.

В обґрунтування поданої ним заяви представник позивача послався на положення частини 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», а також на те, що позивач дізнався про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем 25 вересня 2019 року, проте, позов не був поданий в передбачений законом строк, оскільки потрібно було встановити певні обставини справи.

Для встановлення обставин справи, представнику позивача потрібно було підготувати та направити запити і скарги до Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, державному виконавцю Гогіберідзе Едуарду Сергійовичу, які були направлені 04 жовтня 2019 року щодо встановлення фактичних обставин справи, проте відповідь від даного органу не було отримано, у зв`язку з чим 16 жовтня 2019 року представником позивача було подано позовну заяву.

Крім того, у заяві про поновлення строку звернення до суду представник позивача зазначив, до яких органів було направлено запити, а також про те, що про відкриття виконавчого провадження позивач дізнався з Єдиного реєстру боржників, на його адресу не було надано копії про відкриття виконавчого провадження та не повідомлено належним чином про таке відкриття.

Також, представник позивача послався й на те, що в будь-якому випадку початку проведення виконавчих дій має передувати належне повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, а тому просив поновити строк для звернення до суду з позовною заявою, з огляду на неоднозначність справи.

Більш того, представник позивача послався й на право доступу до суду, яке закріплено Конституцією України та практикою Європейського суду з прав людини з цього приводу, яка активно використовується в українському судочинстві, цитуючи, при цьому, ухвалу Західного апеляційного господарського суду у справі №921/39/18 від 14 січня 2019 року.

Розглянувши вказану заяву позивача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вже зазначалось судом в ухвалі від 21 жовтня 2019 року відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, у відповідності до приписів статті 287 Кодексу адміністративна судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно ч. 2 ст. 287 Кодексу адміністративна судочинства України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Суд ще раз звертає увагу позивача, що статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений спеціальний скорочений, десятиденний строк, для оскарження до суду рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби.

Згідно з частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відтак, беручи до уваги вказані норми, суд зазначає, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, положення "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, або направлення адвокатом запитів до відповідних органів з метою виконання укладеного між позивачем та адвокатом договору про надання правової допомоги не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії" та "Девеер проти Бельгії" Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28 березня 2006 року у справі "Мельник проти України" зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45).

Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Так, суд вважає за необхідне звернути особливу увагу, що як у позовній заяві, так і у заяві про поновлення строку звернення до суду з вказаною позовною заявою представником позивача зазначається про те, що позивач дізнався про відкриття виконавчого провадження з Єдиного реєстру боржників, а, в подальшому, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 25 вересня 2019 року.

Наведене дозволяє суду дійти висновку, що позивач взагалі дізнався про порушення свого права ще до 25 вересня 2019 року.

При цьому, як зазначено у заяві про поновлення строку для звернення до суду з позовною заявою, несвоєчасне звернення до суду обумовлено виключно тим, що представником позивача 04 жовтня 2019 року були направлені запити до відповідних органів з метою з`ясування певних обставин справи.

З цього приводу суд зазначає, що направлення адвокатом адвокатських запитів до відповідних органів з метою з`ясування певних обставин свідчить про виконання адвокатом обов`язків, передбачених умовами укладеного між ним та позивачем договору про надання правової допомоги від 13 липня 2018 року та не перешкоджає зверненню до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Тобто, обґрунтовуючи поважність пропуску строку для звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою, представник позивача посилається виключно на те, що останнім 04 жовтня 2019 року були направлені адвокатські запити, на які не було отримано відповіді, а тому останній, діючи в інтересах позивача, лише 16 жовтня 2019 року звернувся до суду з позовною заявою.

Враховуючи, що неотримання відповідей на адвокатські запити не є обставинами, які є об`єктивно непереборними та не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, суд визнає неповажними вказані підстави, на які посилається представник позивача в обґрунтування поважності причин пропуску строку для звернення до суду з відповідною позовною заявою.

У відповідності до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що строки звернення до адміністративного суду є аналогом інституту позовної давності, який належить до галузей матеріального приватного права. Під строком звернення до адміністративного суду з позовною заявою слід розуміти проміжок часу після виникнення спору у публічно - правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою про захист своїх прав, свобод чи інтересів, а дотримання такого строку звернення є однією з умов для реалізації права на звернення до суду. Після закінчення цього строку особа не втрачає права звернутися з адміністративним позовом, при цьому, законодавцем врегульовано питання щодо необхідності зазначення поважних підстав для поновлення такого строку.

Між тим, суд звертає увагу, що при визначенні наслідків пропущення строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою застосовуються правила частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України та не можуть застосовуватись правила статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, якими врегульовано питання поновлення, продовження або відмови в такому поновленні чи продовженні процесуального строку саме щодо вчинення окремої процесуальної дії.

При цьому, суд звертає увагу позивача на скорочені строки звернення до суду в цій категорії справі, які передбачені ст. 287 КАС України.

Більш того, суд зауважує, що в позовній заяві в новій редакції, позовні вимоги викладені некоректно, зокрема, в тій частині, які саме дії державного виконавця щодо (мовою оригіналу) «внесення відомостей ОСОБА_1 » позивач просить визнати протиправними.

Аналізуючи викладені вище обставини та надані докази у їх сукупності, враховуючи те, що підстави, з яких пропущено строк звернення до суду визнані судом неповажними, а також те, що позовна заява в новій редакції містить неконкретизовані позовні вимоги, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 122, 123, пунктом 9 частини 4 статті 169, статтями 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними підстави пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 повернути.

3. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

4. Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Клочкова