Справа № 404/1548/19 (2-ап/340/30/19)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 404/1548/19 (2-ап/340/30/19)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу приватного підприємства «Агрохім»

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року (головуючий суддя Брегей Р.І.) про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі

за позовом приватного підприємства «Агрохім»

до Фортечного відділу Державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області

про визнання протиправними бездіяльності, дій та скасування постанови про стягнення виконавчого збору, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Агрохім» (далі Позивач) звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом до Фортечного відділу Державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (далі Відповідач), в якому просило:

- визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Фортечного відділу Державної виконавчої служби м. Кропивницький Лінецької Л.С. про стягнення виконавчого збору ВП №58024002 від 09 січня 2019 року;

- визнати незаконними дії державного виконавця Фортечного відділу Державної виконавчої служби м. Кропивницький Лінецької Л.С. щодо несвоєчасного направлення постанови про відкриття виконавчого провадження від 09 січня 2019 року у ВП №58024002;

- визнати незаконними дії державного виконавця Фортечного відділу Державної виконавчої служби м. Кропивницький Лінецької Л.С. щодо стягнення виконавчого збору від 09 січня 2019 року у ВП №58024002 без роз`яснення обов`язку боржника сплатити виконавчий збір;

- визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Фортечного відділу Державної виконавчої служби м. Кропивницький Лінецької Л.С. щодо неповідомлення боржника у визначеному законом порядку про необхідність сплати виконавчого збору, невизначення порядку стягнення нарахованого виконавчого збору у постанові про стягнення виконавчого збору від 09 січня 2019 року у ВП №58024002, невідображення розрахунку нарахування виконавчого збору в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року адміністративний позов залишено без розгляду (а.с.248-250, т.1).

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції, зокрема, виходив із того, що підприємство пропустило строк звернення до суду, а заявлені ним причини його пропущення є неповажними.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, приватне підприємство «Агрохім» оскаржило її в апеляційному порядку.

Заявник апеляційної скарги, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що на підтвердження факту неможливості реалізації свого права на подання позову у встановлений строк, суду було надано наказ про відрядження ОСОБА_1 від 17 січня 2019 року №10/1. Позивач вказує, що ним було надано доказову інформацію щодо неможливості реалізації свого права на подання позовної заяви у встановлений законодавством строк у зв`язку із утрудненням, котре в нього виникло та котре було необхідно для подальшого функціонування ПП «Агрохім».

Учасники справи, які були належним чином сповіщені про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання представників не направили, що не перешкоджає розгляду справи.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Пунктом 1 частини 2 наведеної статті визначено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору ВП №58024002 від 09 січня 2019 року Позивачем отримано 21 січня 2019 року, в той час як адміністративний позов у даній справі подано 25 лютого 2019 року за допомогою засобів поштового зв`язку.

Таким чином, при зверненні до суду Позивачем пропущено десятиденний строк, визначений пунктом 1 частини 2 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Поряд із цим, до позовної заяви додано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду від 25 лютого 2019 року.

Згідно змісту вказаної заяви Позивач, обґрунтовуючи поважність підставі пропуску строку звернення до суду із позовом, зазначив, що в період з 18 січня 2019 року по 14 лютого 2019 року директор (уповноважена особа) ПП «Агрохім» перебував у відрядженні.

До матеріалів справи Позивачем долучено копію наказу №10/1 від 17 січня 2019 року, у відповідності до якого директор ПП «Агрохім» перебував у відрядженні в період з 18 січня 2019 року по 14 лютого 2019 року.

Метою відрядження, згідно наказу, було проведення переговорів щодо подальшої співпраці, в наказі містяться найменування відповідних юридичних осіб. При цьому із наказу №10/1 від 17 січня 2019 року вбачається, що відрядження відбувалось поза межами міста Кропивницький, у містах, територіально віддалених від останнього (міста Київ, Полтава, Харків, Черкаси, Одеса).

Також у матеріалах справи наявна копія статуту Позивача, який вказує на наявність права у директора підприємства діяти від імені Підприємства, здійснювати представництво останнього.

В той же час, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставини уповноваженості в той чи інший спосіб осіб, окрім директора, щодо подання до суду позовів від імені Позивача і суд апеляційної інстанції вважає необхідним наголосити на недопустимості припущень щодо існування тих чи інших обставин.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, правильно встановивши обставину перебування директора підприємства Позивача у відрядженні, дійшов помилкового висновку стосовно наявності у Позивача можливості звернутись до суду із позовом стосовно спірних правовідносин, оскільки, згідно наказу №10/1 від 17 січня 2019 року директор ПП «Агрохім» перебував поза межами місцезнаходження суду у територіально віддалених від останнього містах та в ході відрядження виконував обов`язки, пов`язані із діяльністю суб`єкта господарювання. Вказаній обставині судом першої інстанції мотивованої оцінки надано не було, судове рішення не опосередковує обґрунтовані доводи Позивача щодо неможливості звернення до суду із позовом протягом періоду відрядження директора підприємства.

В той же час, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що адміністративний позов в даній справі подано протягом десяти днів з дня закінчення відрядження директора ПП «Агрохім», обчислюючи даний строк згідно встановлених процесуальних правил.

Також колегія суддів вважає доречним у контексті питання пропуску Позивачем строку звернення до суду та поважності підстав пропуску даного строку, заявлених Позивачем, звернутись до практики Європейського суду з прав людини та рішень даного суду у справах «Іліан проти Туреччини», «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії».

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Іліан проти Туреччини» правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

В рішеннях у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Зазначене визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином у питанні строку звернення до суду Європейський суд з прав людини вказує на відсутність у даного строку абсолютного характеру та необхідність утриматись від надто суворого тлумачення процесуальних норм, яке може мати наслідком позбавлення особи права на доступ до правосуддя.

Крім того, суд апеляційної інстанції підкреслює положення частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала суду не відповідає критерію обґрунтованості.

За даних обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції від 20 серпня 2019 року підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 312, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Агрохім» - задовольнити.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року по справі №404/1548/19(2-ап/340/30/19) - скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

В повному обсязі постанова складена 13 листопада 2019 року.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова