Справа № 334/3753/19
Суддя: Козлова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 08.11.2019
Справа № 334/3753/19
Провадження № 2-а/334/124/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Манюхіні О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя суду з адміністративним позовом в якому зазначив, що 07 травня 2019 року заступником начальника - начальник управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Харківської митниці ДФС Волокітіним Є.П., розглянувши матеріали справи про порушення митних правил № 2930/80700/18, розпочатої 17 листопада 2018 року за ознаками вчинення громадянином України ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України було винесено постанову у справі про порушення митних правил № 2930/80700/18, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 564 172,26 грн.

Позивач вважає, що оскаржуваною постановою на нього було неправомірно накладено адміністративне стягнення, оскільки при розгляді справи не були з`ясовано і доведено обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Шурубура Є.С. просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача прийняв участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Представником відповідача надано відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статтею 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема, адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

Статтею 25 КАС України встановлено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як зазначено в ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиравність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Судом встановлено, що 03.06.2018 року ОСОБА_1 ввіз на митну територію України автомобіль "PEUGEOT 307" VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 в режимі «транзит» з встановленим терміном вивезення до 13.06.2018 року включно.

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України (далі МК України), транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 МК України встановлено строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту - 10 діб.

Позивач був зобов`язаний вивезти автомобіль за межі митної території України в строк до 24 год. 00 хв. 13.06.2018р.

Однак, в установлений строк даний автомобіль, за межі митної території України не вивезено у зв`язку з аварією, що сталася 09.06.2018р.

Відповідно до статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне га об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 489 МК України встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Також прошу врахувати наступні обставини та дати їм відповідну правову оцінку.

14.08.2018 р., 24.10.2018р. та 26.11.2018р. позивачем були надані пояснення до Харківської митниці ДФС в яких у відповідності до статті 192 Митного кодексу України повідомлялось, що транспортний засіб ""PEUGEOT 307" VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , ввезений позивачем в режимі транзит 03.06.2018р., не може бути вивезений за межі митної території України у встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк, у зв`язку з тим, що 09.06.2018р. вказаний автомобіль потрапив у ДТП та отримав механічні пошкодження.

Так, відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 31.07.2018р. винесеною прокурором Прокуратури Запорізької області Крошкою Т.В. мали місце наступні обставини.

09.06.2018р., приблизно о 10 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухався по проїзній частині вул. Набережної Магістралі в м. Запоріжжі, з боку вул. Нижньодніпровської в напрямку вул. Української. Під час руху, в районі електроопори № 195 по вище вказаній вулиці, водій ОСОБА_3 скоїв зіткнення з автомобілем "PEUGEOT 307" VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в попутному з ним напрямку попереду, який після контакту скоїв зіткнення з попутним автомобілем «ВАЗ- 2101», реєстраційний номер НОМЕР_4 .

В результаті ДТП водій автомобіля «ВАЗ-2108», та пасажир його автомобіля загинули на місці пригоди, а пасажири та водій автомобіля «Пежо-307» ОСОБА_1 доставлені до лікарні.

Виходячи із експертних досліджень та зібраних по кримінальному провадженню доказів, причиною даної ДТП і настання наслідків стало порушення водієм ОСОБА_3 вимоги п.п. 12.3, 13.1 ПДР України. Кримінальне провадження закрито у зв`язку зі смертю останнього.

Тобто ДТП сталася 09.06.2018 р., тобто до закінчення встановлених строків транзиту, та автомобіль Позивачем з цієї дати не використовувався.

Відповідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду від 13.06.2018р. у справі № 335/6462/18 автомобіль "PEUGEOT 307" VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 було арештовано та передано на штраф майданчик для проведення слідчих дій та відповідних експертиз.

Після закриття кримінального провадження залишки автомобіля було передано позивачу. Проте, після ДТП автомобіль не підлягав відновленню.

17.11.2018р. позивач доставив за допомогою евакуатора те, що залишилось від автомобіля після ДТП до Харківської митниці ДФС для закінчення митного режиму транзит.

Відповідно до статті 192 МК України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Зазначені заходи були вжиті позивачем в повному обсязі. Автомобіль не використовувався, про аварію позивач повідомив Харківську митницю ДФС у своїх поясненнях від 14.08.2018р., 24.10.2018р. та 26.11.2018р. та Запорізьку митницю ДФС при особистому візиті.

Згідно з частиною 2 статті 193 МК України у разі втрати або видачі без дозволу органу доходів і зборів товарів, що перебувають під митним контролем і переміщуються транзитом, перевізник зобов`язаний сплатити митні платежі, встановлені законом на імпорт зазначених товарів. Порушення перевізником встановлених цим Кодексом строків доставки товарів, якщо виконано всі інші вимоги, не створює для нього зобов`язання щодо сплати митних платежів.

Відповідно до ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року № 1118, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 року за № 1428/11708, встановлено, що обставини непереборної сили - це смерть власника ТЗ; стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря, проток, портів тощо, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів); військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується ТЗ; страйк; злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника ТЗ; дорожня пригода за участю ТЗ, яка спричинила повне або часткове його пошкодження; неможливість подальшого руху ТЗ, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров`ю людей або навколишньому середовищу; інші схожі за характером обставини чи події

Також пунктом 2 розділу VIII «Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непоборної сили» Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2013 року № 657, обставини непереборної сили - це надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Відповідно до п. 3 цього ж Порядку залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Диспозицією ст. 485 МК України передбачено заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Зі змісту вказаної статті Кодексу вбачається, що склад такого порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру. При цьому визначальним є доведення вини особи, що притягається до відповідальності, а також доведення належними та допустимими доказами факту використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Оскаржувану постанову вмотивовано лише тим фактом, що після ДТП автомобіль було пошкоджено та для ремонту автомобіля його було розукомплектовано ОСОБА_1

Тобто, висновок відповідача про використання позивачем автомобіля, поміщеного у митний режим транзиту та стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті у зв`язку з якими було надано такі пільги, ґрунтується лише на факті його розукомплектування після ДТП, що не може бути прийнятий як належний доказ використання товару в інших цілях та ухилення від сплати митних платежів.

Отже, будь-які докази використання позивачем зазначеного транспортного засобу в інших цілях, ніж ті у зв`язку з якими було надано такі пільги відсутні.

Таким чином, відповідачем у порушення вимог ч. 1 ст. 486 МК України не було здійснено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин цієї справи.

Отже, факт використання Позивачем транспортного засобу не у режимі транзит, а в іншому режим чи в інших цілях, митницею не зафіксовано та не доведено, а висновки Відповідача, на яких ґрунтується така позиція Відповідача, є передчасними та, як наслідок, в діях Позивача відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Постановою про порушення митних правил №2930/80700/18 фактично кваліфікується діяння передбачене іншою нормою МК України, а саме відповідно до ч.2 ст. 469 МК України порушенням митних правил визнається - зміна стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, користування та розпорядження ними без дозволу органу доходів і зборів, а так само невжиття передбачених частиною четвертою статті 204 цього Кодексу заходів щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі закінчився.

Таким чином в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Також суд бере до уваги твердження Позивача, що згідно ст.526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Таким чином, справа про попущення митних правил підлягає розгляду в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, проте у випадку своєчасного її сповіщення про місце і час розгляду справи може бути розглянута за її відсутності, за умови відсутності клопотання про перенесення такого розгляду.

Згідно з Повісткою, отриманою Позивачем, ОСОБА_1 було запрошено до Харківської митниці ДФС для розгляду справи про порушення митних правил на 07.05.2019р. об 15-00 год.

В той же час, Позивачем 03.05.2019р. рекомендованим поштовим відправленням було направлено клопотання про перенесення розгляду справи про порушення митних правил, яке обґрунтовано тим, під час розгляду справи про порушення митних правил, ОСОБА_1 бажає користуватися правовою допомогою свого захисника (адвоката) Шурубури Є.С., з яким укладено договір про надання правничої допомоги, та який зараз територіально знаходиться в м. Запоріжжя та об`єктивно позбавлений можливості прийняти участь при розгляді справи 07.05.2019р., у зв`язку з його участю у судовому засіданні, що відбудеться у Запорізькому апеляційному суді у справі №334/4585/17 (відповідач ОСОБА_5 , інтереси якого представляє адвокат Шурубура Є.С.) 07.05.2019р. о 14:10 год.

Таким чином, Позивач безпідставно недопущений до участі в розгляді справи та його право на захист та участь в процесі було обмежено.

У рішенні від 26.07.2018 у справі «Bartaia v. Georgia» Європейський суд з прав людини відзначив, що питання особистої присутності, форми розгляду - усного чи письмового, а також юридичного представництва взаємозв`язані. Тому повинні аналізуватися в ширшому контексті гарантії «справедливого судового розгляду», передбачені в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, учасникові цивільного судочинства повинна бути дана можливість представити свою справу в умовах, які не призводять до «істотної незручності» порівняно з його опонентом. Також Європейський суд з прав людини встановив, що відмова суду перенести засідання за клопотанням адвоката, що брав участь в іншому процесі, та розгляд справи без захисника є порушенням ст. 6 (право на справедливий суд) Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Отже, розглянувши справу про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил у відсутність особи, яка притягається до відповідальності та його представника, Позивач діяв протиправно, із порушенням приписів ст. 526 МК України.

Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

При таких обставинах суд дійшов до висновку, що постанова у справі про порушення митних правил № 2930/80700/18 від 07 травня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 485МК України підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 77, 241-246 КАС України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову, прийняту заступником начальника - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Харківської митниці ДФС Волокітіним Є.П. у справі про порушення митних правил № 2930/80700/18 від 07 травня 2019 року про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_5 , виданий 21.08.1997р. Ленінським РВ УМВС України у Запорізькій обл., ІПН НОМЕР_6 ) за статтею 485 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 564 172, 26 грн., у зв`язку з відсутністю у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя Н.Ю.Козлова