Справа № 200/11997/19-а
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 р. Справа№200/11997/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2019 року (згідно з відбитком поштового штампу на конверті) ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про:

- визнання протиправними та скасування рішення відповідача від 05 серпня 2019 року № 198 та рішення від 11 вересня 2019 року № 233 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах,

- зобов`язання зарахувати до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі-Закон №1058), період навчання з 01 вересня 1991 року по 07 квітня 1994 року, період проходження строкової військової служби з 07 червня 1994 року по 17 березня 1996 року, періодів роботи на Маріупольському Металургійному Комбінаті імені «Ілліча» з 15 травня 1996 року по 29 травня 2015 року, період роботи на підприємстві ООО «Метінвест - Промсервіс» з 01 червня 2015 року по 18 липня 2019 року та призначити, нарахувати та виплатити позивачу пенсію на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058 з моменту звернення із заявою про призначення пенсії, тобто з 25 липня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем протиправно відмовлено у задоволенні заяв про призначення пенсії та не зараховано до пільгового стажу період навчання з 01 вересня 1991 року по 07 квітня 1994 року, період проходження строкової військової служби з 07 червня 1994 року по 17 березня 1996 року, період роботи на Маріупольському Металургійному Комбінаті імені «Ілліча» з 15 травня 1996 року по 29 травня 2015 року, період роботи на підприємстві ООО «Метінвест - Промсервіс» з 01 червня 2015 року по 18 липня 2019 року у зв`язку з тим, що не можливо встановити виконання позивачем робіт передбачених постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобуткомвугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» від 31 березня 1994 року № 202 (далі - Постанова № 202).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

12 листопада 2019 року представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в обгрунтування якого посилається на те, що необхідною умовою для зарахування до пільгового стажу періоду роботи є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Постанові № 202. На підставі документів, які надані ОСОБА_1 не можливо встановити факт виконання робіт, передбачених Постановою № 202, тому просив відмовити у позовних вимогах у повному обсязі.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Позивач - ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 (а.с. 10-11).

25 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058, надавши документи, у тому числі копію трудової книжки НОМЕР_2 від 24 травня 1994 року, копію диплома серії НОМЕР_3 від 16 квітня 1994 року, копію військового квитка серії НОМЕР_4 , оригінали довідок про підтвердження наявного пільгового трудового стажу від 16 липня 2019 року № 60, від 24 травня 2019 року № 437, від 18 липня 2019 року № 165 (а.с. 20).

Рішенням від 05 серпня 2019 року № 198 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058, оскільки до пільгового стажу не зараховано період роботи з 26 травня 1994 року по 31 травня 1994 року (фактично 6 днів) (а.с.13).

23 серпня 2019 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058, надавши ті ж самі документи та оновлену довідку від 16 липня 2019 року (а.с. 21).

Рішенням від 11 вересня 2019 року № 233 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058, оскільки до пільгового стажу не зараховано період роботи з 26 травня 1994 року по 31 травня 1994 року на посаді терміста решевальних печей та період з 15 травня 1996 року по 29 травня 2015 року на посаді вогнетривника на гарячих роботах 3-6 розрядів (а.с.14).

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд доходить до таких висновків.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон № 1058.

Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років.

Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 114 того ж Закону за наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійних вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік.

На реалізацію положень зазначеної норми постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років (далі - Список № 202).

Комплексний аналіз зазначених норми дає підстави для висновку, що право на передбачену частиною третьою статті 114 Закону № 1058 пенсію незалежно від віку мають працівники, професії яких містяться у Списку № 202, за умови безпосередньої зайнятості на цих роботах повний робочий день та за наявності передбаченого частиною третьою статті 114 Закону № 1058 стажу такої роботи.

Рішеннями від 05 серпня 2019 року № 198 та від 11 вересня 2019 року № 233 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Проте з даними висновками відповідача суд не погоджується з огляду на наступне.

Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788- XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з записами трудової книжки № 2-3 позивач 26 травня 1994 року прийнятий на посаду терміста ревашельних печей 5 розряду на «Маріупольський термічний завод», наказ № 21 від 24 травня 1994 року, звільнений з посади 31 травня 1994 року у зв`язку з призовом на військову службу, наказ № 22 від 01 червня 1994 року (а.с.15).

Відповідно до записів трудової книжки № 5-10 позивач з 15 травня 1996 року прийнятий на посаду вогнетривника, зайнятого на гарячих роботах в цехах по ремонту металургійного обладнання (наказ № 87 від 13 травня 1996 року), з 15 серпня 1996 року переведений на посаду вогнетривника 4 розряду (наказ № 3428 від 15 серпня 1996 року), з 07 жовтня 1997 року переведений на посаду вогнетривника 5 розряду (наказ № 2613 від 01 жовтня 1997 року), з 24 серпня 2008 року переведений на посаду вогнетривника 6 розряду (наказ № 3741 від 24 серпня 2008 року), з 29 травня 2015 року звільнений з займаної посади по переведенню в ТОВ «Метінвест-промсервіс» відповідно до наказу № 1748 від 29 травня 2015 року (а.с. 15).

Записом № 11 встановлено, що ОСОБА_1 прийнятий до ТОВ «Метінвест-промсервіс» на посаду вогнетривника 6 розряду в цех по ремонту металургійних печей сталеплавильного виробництва (а.с. 16).

Суд зазначає, що у трудовій книжці позивача щодо спірних періодів зроблені відповідні записи, відображені відповідні відомості про особу, яка вчинила ці записи, міститься її підпис, записи завірені печаткою підприємства, достовірність записів сумніву не викликає.

Абзацем 1 пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (із змінами та доповненнями) (далі - Порядок № 637), встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до уточнюючої довідки № 60 від 16 липня 2019 року позивач працював з 26 травня 1994 року по 31 травня 1994 року на посаді терміста, постійно зайнятого біля печей на гарячих роботах в ПрАТ «Маріупольський термічний завод», яка, як зазначено в довідці, передбачена розділом V постанови Кабінету Міністрів України № 202 від 31 березня 1994 року (а.с. 17).

Відповідно до уточнюючої довідки № 437 від 24 травня 2019 року позивач працював з 15 травня 1996 року по 29 травня 2015 року на посаді вогнетривника, зайнятого на гарячих роботах в ПРАТ «ММК імені Ілліча» (з урахуванням перейменувань), яка передбачена розділом V постанови Кабінету Міністрів України № 202 від 31 березня 1994 року (а.с. 18).

Відповідно до уточнюючої довідки № 165 від 18 липня 2019 року позивач працює з 01 червня 2015 року на посаді вогнетривника, зайнятого на гарячих роботах в ТОВ «Метінвест-промсервіс», яка передбачена розділом V постанови Кабінету Міністрів України № 202 від 31 березня 1994 року (а.с.18).

Інформація щодо періодів з 15 травня 1996 року по 29 травня 2015 року та з 01 червня 2015 року зазначена в трудовій книжці, кореспондується з інформацією, зазначеною в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма - ОК-5) на ім`я ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_5 ) (а.с. 22-25). Вказаний період роботи визначений як пільговий відповідно до коду ЗПЗО1ЗА1(а.с.24-25).

Крім того, згідно з частиною третьою статті 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до ПраТ «Маріупольський термічний завод», ПРАТ «ММК імені Ілліча» та ООО «Метінвест-промсервіс» для отримання будь-яких додаткових відомостей щодо уточнення інформації стосовно зайнятості відповідача на певних видах робіт.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що в частині незарахування до пільгового стажу позивача періодів його роботи з 26 травня 1994 року по 31 травня 1994 року, з 15 травня 1996 року по 29 травня 2015 року та з 01 червня 2015 року по 18 липня 2019 року спірні рішення відповідача є необґрунтованими та неправомірними.

Щодо зарахування до пільгового стажу періоду навчання з 01 вересня 1991 року по 07 квітня 1994 року та періоду проходження строкової військової служби з 07 червня 1994 року по 17 березня 1996 року суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10 лютого 1998 року № 103/98 ВР (далі - Закон № 103/98 ВР) час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Згідно з абзацем другим пункту першого статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011) час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

ОСОБА_1 закінчив навчання 07 квітня 1994 року за професією муляр, монтажник по монтажу сталевих і залізобетонних конструкцій; диплом НОМЕР_3 від 16 квітня 1994 року (а.с.19). Вказане підтверджується записом № 1 трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_2 (а. с. 15).

Відповідно до запису № 2 трудової книжки позивач 26 травня 1994 року прийнятий на посаду терміста ревашельних печей 5 розряду на «Маріупольський термічний завод», наказ № 21 від 24 травня 1994 року (а.с.15), що відповідає вимогам статті 38 Закону № 103/98 ВР щодо можливості врахування періоду навчання до пільгового стажу, що, у свою чергу, дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Записом № 3 трудової книжки визначено, що позивач звільнений з посади 31 травня 1994 року у зв`язку з призовом на військову службу, наказ № 22 від 01 червня 1994 року (а.с.15).

Записом № 4 підтверджено період проходження військової служби з 07 червня 1994 року по 17 березня 1996 року відповідно до військового квитка НОМЕР_6 (а.с. 15). Також підтверджується відомостями військового квитка НОМЕР_4 (а.с.26).

Відповідно до записів трудової книжки № 5-10 позивач з 15 травня 1996 року прийнятий на посаду вогнетривника, зайнятого на гарячих роботах в цех по ремонту металургійного обладнання (наказ № 87 від 13 травня 1996 року), що відповідає вимогам статті 8 Закону № 2011 щодо можливості врахування періоду проходження військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме якщо на момент призову на строкову військову службу працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Разом з тим, необхідною умовою для врахування до пільгового стажу періоду навчання та проходження військової служби є зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 26 травня 1994 року по 31 травня 1994 року на посаді терміста решевальних печей 5 розряду в «Маріупольському термічному заводі».

ОСОБА_1 в позовній заяві посилається на безпідставність не врахування вказаного періоду до пільгового стажу та просить скасувати рішення відповідача від 05 серпня 2019 року № 198, яким відмовлено в зарахуванні вказаного періоду як пільгового. Разом з тим, вимогу про зарахування періоду роботи з 26 травня 1994 року по 31 травня 1994 року на посаді терміста решевальних печей 5 розряду в «Маріупольському термічному заводі» до пільгового стажу не заявляє.

Частиною другою статті 9 КАС України регламентовано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За таких обставин, виходячи із повноважень суду, встановлених пунктом 2 частини першої статті 245 КАС України, суд вважає, що з метою належного та ефективного захисту прав позивача необхідно зарахувати до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058 періоду роботи з 26 травня 1994 року по 31 травня 1994 року на посаді терміста решевальних печей 5 розряду в «Маріупольському термічному заводі».

Щодо позовних вимог про зобов`язання здійснити призначення, нарахування, виплату пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058 суд зазначає наступне.

За змістом статті 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788- XII призначення і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України а тому відповідач має виключну компетенцію в питаннях призначення, перерахунку та виплати пенсії позивачеві.

Комітетом Міністрів Ради Європи розроблені Рекомендацій № К (80) 2 для держав-членів стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган з кількох юридично допустимих рішень обирає те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це законодавча встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу і верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Відповідно до пункту 4 частини другої, частини четвертої статті 245 КАС України у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, втручання суду в повноваження суб`єкта публічної влади можливе лише тоді, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи законодавства, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

З огляду на вищевикладене позовні вимоги щодо зобов`язання здійснити призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058 задоволенню не підлягають, оскільки вони входять до дискреції відповідача, а не суду.

За таких обставин та з метою належного та ефективного захисту прав позивача суд доходить висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 липня 2019 року з зарахуванням до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058 періоду навчання з 01 вересня 1991 року по 07 квітня 1994 року, періоду проходження строкової військової служби з 07 червня 1994 року по 17 березня 1996 року, періоду роботи з 26 травня 1994 року по 31 травня 1994 року на посаді терміста решевальних печей 5 розряду в «Маріупольському термічному заводі», періодів роботи на Маріупольському Металургійному Комбінаті імені «Ілліча» у з 15 травня 1996 року по 29 травня 2015 року, період роботи на підприємстві ООО «Метінвест-Промсервіс» з 01 червня 2015 року по 18 липня 2019 року.

Відповідно до речення 1 частини першої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що згідно з квитанцією від 30 вересня 2019 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн.

Враховуючи наведену норму, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 768 гривень 40 копійок судового збору підлягають відшкодуванню частково у розмірі 512 гривень 27 копійок.

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання АДРЕСА_1 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: вул. Зелінського, 27А, м. Маріуполь, Донецька область, 87548) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 198 від 05 серпня 2019 року та рішення № 233 від 11 вересня 2019 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 липня 2019 року з зарахуванням до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058 періоду навчання з 01 вересня 1991 року по 07 квітня 1994 року, періоду проходження строкової військової служби з 07 червня 1994 року по 17 березня 1996 року, періоду роботи з 26 травня 1994 року по 31 травня 1994 року на посаді терміста решевальних печей 5 розряду в «Маріупольському термічному заводі», періоду роботи на Маріупольському Металургійному Комбінаті імені «Ілліча» з 15 травня 1996 року по 29 травня 2015 року, періоду роботи на підприємстві ООО «Метінвест-Промсервіс» з 01 червня 2015 року по 18 липня 2019 року.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: вул. Зелінського, 27А, м. Маріуполь, Донецька область, 87548) судовий збір в сумі 512 (п`ятсот дванадцять) гривень 27 (двадцять сім) копійок на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання АДРЕСА_1 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14 листопада 2019 року.

Суддя Ю.М. Льговська