Справа № 280/3353/19
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 листопада 2019 року (11 год. 45 хв.) Справа № 280/3353/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Конишевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бойко К.О.,

представників сторін:

позивача не з`явився,

відповідача-Довбишенко М.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Дочірнього підприємства «Запорізький Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50, )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, )

про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Дочірнього підприємства «Запорізький Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області:

№ від 25.03.2019 про сплату грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 418 723,83 грн., в тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 346 253,15 грн., пені у сумі 72 470,68 грн.;

№ від 25.03.2019 про сплату грошового зобов`язання з військового збору у сумі 33 899,35 грн., в тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 28 681,88 грн., пені у сумі 5 217,47 грн.

Ухвалою суду від 15.07.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 29.07.2019.

Ухвалою суду від 29.07.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження строком на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 24.09.2019.

Протокольною ухвалою суду від 24.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 15.10.2019.

Ухвалою суду від 15.10.2019 відмовлено в клопотанні про закриття провадження в адміністративній справі №280/3353/19, відкладено розгляд справи на 04.11.2019.

Приймаючи справу до розгляду суд, врахував положення ч.4 ст.10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» відповіднодо якої суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Крім того, суд врахував і правову позицію Верховного Суду висловлену в постанові по справі №806/450/15, відповідно до якої спори пов`язані з визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, не є компетенцією суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що на його думку рішення є протиправним, оскільки ухвалою господарського суду порушено провадження у справі про банкрутство позивача, тому відповідно до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, а тому протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій (у тому числі щодо сплати податків і зборів). Представник позивача просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, у зв`язку з чим зазначив, що дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів, що стосується зобов`язань поточних кредиторів, то за цими зобов`язаннями згідно із загальними правилами нараховується неустойка (штраф, пеня), застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів). За своєю правовою природою фінансові та економічні санкції є додатковими зобов`язаннями, похідними від основного зобов`язання, а тому оскільки мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), які виникли після введення мораторію, то і не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення та доводи сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу, судом встановлено наступне.

Відповідачем на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 Податкового Кодексу України, п.2 ч.І ст.13 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», та відповідно до наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 25.10.2018 № 3627, проведена документальна позапланова виїзна перевірка Філії «Запорізька дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Запорізькій облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску за період з 01.07.2016 по 30.06.2018.

Копія наказу про проведення документальної позапланової перевірки № 3627 від 25.10.2018 року та направлення №2561 від 26.10.2018 року було вручено 26.10.2018 року головному бухгалтеру Кармазь ОСОБА_1 Миколаївні.

Перевірка проводилась з 29.10.2018 по 16.11.2018.

За результатами позапланової виїзної перевірки був складений акт № 730/08-01-14- 03/26183668 від 23.11.2018 згідно якого встановлені наступні порушення:

1) пп.168.1.2 п. 168.1 ст.168 Податкового кодексу України: несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб із заробітної плати працівників у сумі 2088962,84 грн., в тому числі: за 2016 - 593050,14 грн., за 2017 988010,50 грн.. за 2018 507902,20 грн.

2) пп.168.1.2 п. 168.1 ст.168 Податкового кодексу України: несвоєчасне перерахування до бюджету військового збору з доходів у вигляді заробітної плати у сумі 174425,27 грн.. в тому числі: за 2016 р.- 49880,94 грн., за 2017 р. - 94389,11 грн., за 2018 р. - 30155,22 грн.

Акт документальної позапланової перевірки № 730/08-01-14- 03/26183668 від 23.11.18 був направлений підприємству поштою 26.11.18.

Листом від 27.02.19 №20-14-М-3416 АТ «Укрпошта» повідомлено, що поштове відправлення було вручено адресату 28.11.18. отримано Відповідачем 04.03.2019.

За результатами перевірки ГУ ДФС у Запорізькій області винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Позивач скористався своїм правом на адміністративне оскарження рішень, однак скарга була залишена відповідачем без задоволення.

З приводу виявленого правопорушення позивач зазначив, що фінансове становище позивача позначилося на тому, що в перевіряємому періоді мали місце затримки виплати заробітної плати, а також несвоєчасне перерахування податку з доходів фізичних осіб.

Позивач керуючись вимогами Податкового кодексу України своєчасно та в повному обсязі нараховував і утримував податок з доходів фізичних осіб, перевіркою повноти визначення податку з доходів фізичних осіб за період з 01.07.2016 року по 30.06.2018 року не встановлено заниження або завищення даного показника.

Позивач в перевіряємому періоді нараховував (утримував) податок з доходів фізичних осіб в повному обсязі.

Позивач вчасно подавав до податкового органу податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, форми № 1ДФ. При перевірці достовірності даних податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) порушень не встановлено.

З приводу виявленого правопорушення судом встановлено, що відповідачем застосовано до позивача санкції за несвоєчасну виплату заробітної плати за період з 01.09.2016 по 31.05.2018, які передбачені п. 126.1 ст.126 Податкового кодексу України, а саме: якщо платник не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених ПК України, такий платник податків притягується до відповідальності у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання. - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу. Дані розрахунків штрафних санкцій співпадають з сумами, визначеними в податкових повідомлення-рішеннях (розрахунки долучені до матеріалів справи).

Щодо помилки в податкових повідомленнях - рішеннях, в яких замість п. 126.1 ст.126 вказаний п. 127.1 ст.127 ПК України, відповідач зазначає, що це була технічна помилка, з чим погоджується суд, так як розрахунки і в акті перевірки і в податкових повідомлень-рішень зроблені відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України.

У зв`язку з тим, що грошове зобов`язання у вигляді штрафних санкцій по ПДФО на суму 346253,15 грн. та по військовому збору на суму 28681,88 грн. було визначено контролюючим органом в ході перевірки, тому до підприємства відповідачем застосовані вимоги пп. 129.1.1 п. 129.1 ст.129 Податкового кодексу України.

Пеня розрахована відповідно до п. 129.1.1 ПК України, відповідно до якої нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Відповідно до п. 14.1.39. ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Позивач не заперечував проти того, що в перевіряємому періоді мали місце затримки виплати заробітної плати, а також несвоєчасне перерахування податку з доходів фізичних осіб. Однак, на переконання позивача, у податкового органу було відсутнє право по нарахуванню йому штрафних санкцій та пені, з огляду на дію мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Встановивши зміст спірних правовідносин, суд вважає вказані висновки позивача такими, що відповідають приписам чинного законодавства, з огляду на наступне.

Як свідчать встановлені обставини справи, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 07.06.2018 року по справі № 908/671/18 відкрито провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні договори України» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до частин першої та третьої статті 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах;

забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Наведені норми регулюють правовідносини, які виникли між боржником і кредиторами у зв`язку з неспроможністю боржника виконати після настання встановленого строку існуючі зобов`язання, і спрямовані на відновлення платоспроможності боржника або його ліквідацію з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів.

З порушенням провадження у справі про банкрутство не пов`язується завершення підприємницької діяльності боржника, він має право укладати угоди, у нього можуть виникати нові зобов`язання.

З аналізу зазначених норм вбачається, що дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів.

Статтею 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що конкурсні кредитори це кредитори за вимогами до боржника, які виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Поточні кредитори це кредитори за вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

Так як судом встановлено, що штрафні санкції та пеня нараховані за період з 01.09.2016 по 04.06.2018, тобто грошові зобов`язання виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, що підтверджується наданими розрахунками до оскаржуваних рішень.

Відтак, оскільки штрафні санкції та пеня є додатковими зобов`язаннями, які забезпечують належне виконання основного зобов`язання, і є похідними від основного зобов`язання, то їх застосування за невиконання зобов`язання, строк виконання якого настав до введення мораторію, суперечить приписам ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Вказані правові висновки також відповідають правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 28.03.2019 року у справі № 825/1397/17,відповідно до яких суд зазначає, що слід враховувати період, за який відповідачем нараховано позивачу штрафні санкції, а ні в якому періоді прийнято податкове повідомлення- рішення.

З огляду на викладене, суд не погоджується з доводами відповідача,що вони відносяться до поточних кредиторів

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідач не діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, які передбачені чинним законодавством, що свідчить про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову, визнання протиправними та скасування спірних рішень.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Дочірнього підприємства «Запорізький Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області:

№ від 25.03.2019 про сплату грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 418 723,83 грн., в тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 346 253,15 грн., пені у сумі 72 470,68 грн.

№ від 25.03.2019 про сплату грошового зобов`язання з військового збору у сумі 33 899,35 грн., в тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 28 681,88 грн., пені у сумі 5 217,47 грн.

Стягнути на користь Дочірнього підприємства «Запорізький Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 6789,36 грн. (шість тисяч сімсот вісімдесят дев`ять тисяч 36 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 14.11.2019.

Суддя О.В.Конишева