Справа № 540/2410/19
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
УХВАЛА

14 листопада 2019 р. м. ХерсонСправа № 540/2410/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді: Ковбій О.В., без повідомлення учасників справи заяву позивача про забезпечення адміністративного позову у справі за позовною заявою Управління містобудування та архітектури Новокаховської міської ради до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення від 28.10.2019 р. № 297/НК,

встановив:

Позивач - Управління містобудування та архітектури Новокаховської міської ради (далі - УМА Новокаховської міської ради, заявник) звернулось до суду із адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Херсонській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Херсонській області від 28.10.2019 року №297/НК, яким скасовано дію паспорту прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності "Тимчасова споруда - два зблоковані торгівельні павільйони, АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 . Дружби" від 10.05.2019 року №465" повністю.

Також, разом з позовом подано заяву про вжиття заходів його забезпечення шляхом зупинення дії рішення Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Херсонській області від 28.10.2019 року №297/НК, яким скасовано дію паспорту прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності "Тимчасова споруда - два зблоковані торгівельні павільйони, АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 Дружби" від 10.05.2019 року №465".

Заява обґрунтована тим, що за результатом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 25.10.2019 року інспектором виявлено, що паспорт прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності від 10.05.2019 року №465 "Тимчасова споруда - два зблоковані торгівельні павільйони, АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 Дружби" від 10.05.2019 року №465" виданий з порушенням п.1.12 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Мінрегіону від 21.10.2011 №244. На підставі акту винесено рішення про скасування дії паспорту прив`язки, яке оскаржено до Херсонського окружного адміністративного суду в рамках даного позову.

Заявник вважає, що оскаржене рішення має очевидні ознаки протиправності, оскільки законодавством не передбачено скасування дії паспорту прив`язки, а сам паспорт не є рішенням в розумінні приписів нормативно-правових актів, які регулюють містобудівну діяльність.

Також заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до того, що у випадку задоволення позовних вимог та скасування рішення відповідача відновлення тимчасової споруди буде значно ускладненим.

Згідно ч.1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану заяву, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 150 КАС України позов може бути забезпечено шляхом: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Забезпечення позову є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для особи рішення.

Також, із системного аналізу вимог наведених норм слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

З аналізу наведеної норми вбачається, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, у тому числі й з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов`язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.

Таким чином, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявників щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

У заяві позивач просить зупинити дію спірного наказу та зазначає, що у разі прийняття судом рішення про його скасування, йому буде необхідно докласти значних зусиль і витрат для відновлення своїх прав.

При цьому позивач, обґрунтовуючи заявлене клопотання, зазначив лише загальні вирази, не підкріпивши їх жодним правовим обґрунтуванням. Так, заявник без посилання на норми закону вказує, що виконання оскарженого рішення призведе до знесення тимчасової споруди. Підстави, що лягли в основу наведеного висновку, відповідачем не пояснені.

З цього приводу суд зазначає, що, дійсно, п.2.30 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 21.10.2011 N 244 передбачено, що у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки, самовільного встановлення тимчасової споруди така тимчасова споруда підлягає демонтажу. Проте, по-перше, зазначений наслідок напряму не стосується прав УМА Новокаховської міської ради, а стосується прав власника тимчасової споруди. По-друге, зазначений пункт порядку не породжує негайного обов`язку власника тимчасової споруди її демонтувати, зазначеному обов`язку передує визначена законом або місцевими регуляторними актами процедура.

Таким чином, наразі, в суду відсутні обґрунтовані підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів саме позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду буде ускладнено.

Посилання позивача на очевидність протиправності оскарженого рішення відповідача, в даному конкретному випадку, не може бути прийняте судом як підстава для вжиття заходів забезпечення позову у зв`язку з тим, що висновки щодо очевидності ознак протиправності дій та/чи бездіяльності відповідача можуть бути зроблені лише на підставі дослідження поданих сторонами доказів у справі в судовому засіданні.

Відповідно до абзацу другого пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача у справі, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, позивачем не доведено існування реальної можливості завдання шкоди його правам, свободам та інтересам внаслідок не вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, або того, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Враховуючи наведене, суд не вбачає наявності підстав для забезпечення позову, викладених у ст. 150 КАС України, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити, що не позбавляє позивача права повторно звернутись до суду із належним чином обґрунтованим клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову в разі виникнення підстав для вжиття таких заходів.

Керуючись ст. ст. 150-157, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

У разі постановляння ухвали в порядку письмового провадження ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ковбій О.В.