Справа № 480/2403/19
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 р.Справа № 480/2403/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.08.2019 року (ухвалене суддею Воловик С.В.) по справі № 480/2403/19

за позовом Сумського обласного військового комісаріату

до Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Ричкаль Сергія Павловича , Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_2 (в подальшому ІНФОРМАЦІЯ_3 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Ричкаля С.П., в якому просив скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 28.05.2019 р., винесену в виконавчому провадженні № 59214631.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 р. до участі у справі у якості співвідповідача залучено Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 08.08.2019 р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.08.2019 р. та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи, оскільки Сумським ОВК прийнято до виконання та проведено заходи щодо виконання судового рішення до отримання виконавчого листа.

Відповідач Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином, позивач подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, в якому одночасно просив забезпечити розгляд цієї справи в режимі відеоконференції. З урахуванням того, що відповідно до ч. 7 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, справи з приводу рішень органу державної виконавчої служби, розглядаються судом апеляційної інстанції в десятиденний строк, а ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2019 р. позивачу відмовлено в задоволенні клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, оскільки клопотання не містило електронного цифрового підпису та заявником пропущеного строк для подання такого клопотання, суд апеляційної інстанції визнає неповажними причини неявки представника позивача в судове засідання та відмовляє в задоволенні клопотання апелянта про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 р. по справі № 480/872/19 зобов`язано Сумський ОВК вчинити дії щодо направлення до Міністерства оборони України документів ОСОБА_1 для вирішення питання по призначенню і виплаті одноразової грошової допомоги, у зв`язку з настанням інвалідності III групи, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".

23.05.2019 р. Сумським ОВК листом вих. № 11/1123 повідомлено ОСОБА_1 про необхідність надати до Сумського ОВК заяву про виплату одноразової грошової допомоги, заяву про згоду на обробку персональних даних та відповідні документи для направлення на комісію Міністерства оборони України.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Ричкаль С.П. від 28.05.2019 р. відкрито виконавче провадження № 59214631 з примусового виконання виконавчого листа № 480/872/19, виданого 23.05.2019 р. Сумським окружним адміністративним судом.

28.05.2019 р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Ричкаль С.П. прийнято постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 59214631, якою з Сумського ОВК стягнуто виконавчий збір у розмірі 16692 грн.

Листом Сумського ОВК № 848 від 07.06.2019 р. державному виконавцю повідомлено про добровільне виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 р. по справі № 480/872/19 та надано заяву про закриття виконавчого провадження № 59214631 та скасування постанови про стягнення виконавчого збору.

16.07.2019 р. Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області позивачу надіслана вимога № 02.1-13/59214631 про виконання вказаного судового рішення, оскільки у листі Сумського ОВК № 11/1254 від 07.06.2019 р., який направлено до Департаменту фінансів Міністерства оборони України вказано, що ОСОБА_1 не має право на отримання грошової допомоги, проте, в рішенні Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 р. по справі № 480/872/19, на підставі якого видано виконавчий документ зазначено, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги. Крім того, позивачу роз`яснено, що йому необхідно повідомити про стан виконання судового рішення, зобов`язано забезпечити його належне виконання та надати копії документів, які б підтвердили його виконання.

25.07.2019 р. листом № 1106 Сумським ОВК повідомлено Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, що вищевказаним судовим рішення Сумський ОВК зобов`язано направити пакет документів розпоряднику грошових коштів, які ним було направлено листом від 07.06.2019 р.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою відповідача про стягнення виконавчого збору, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова обґрунтована та не підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ч. 2 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Згідно із ч.ч. 5, 6 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження, у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст. 27 цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно із ч. 5 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження, виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 9 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження, виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання, яке розпочинається на підставі виконавчого документу, тобто, питання про стягнення виконавчого збору обов`язково вирішується виконавцем під час відкриття виконавчого провадження. Стягнення виконавчого збору є безумовною дією державного виконавця у межах виконавчого провадження та ефективним засобом стимулювання боржника до намагання виконати рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження.

Судовим розглядом встановлено, що боржником на виконання рішення суду направлені документи до Міністерства оборони України лише 07.06.2019 р., а постанови про відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору винесені 28.05.2019 р., тобто, до виконання боржником рішення суду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувана постанова № 59214631 про стягнення з Сумського ОВК на користь держави виконавчого збору в розмірі 16692 грн. обґрунтована та не підлягає скасуванню.

Доводи апелянта, що державним виконавцем протиправно винесено постанову про стягнення виконавчого збору, оскільки боржником рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 р. по справі № 480/872/19 не виконано до відкриття виконавчого провадження № 59214631 з поважних причин, так як ОСОБА_1 до Сумського ОВК не надано запитувані документи, які потрібні для виконання судового рішення, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки Законом України Про виконавче провадження не передбачено, що виконавчий збір не стягується за наявності об`єктивних причин для невиконання рішення суду.

Щодо інших доводів апелянта суд зазначає, що вони спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.08.2019 р. - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 271, 287, 308, 313, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.08.2019 року по справі № 480/2403/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. .

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич В.Б. Русанова