Справа № 140/3041/19
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року ЛуцькСправа № 140/3041/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач, ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправним та скасування рішення, оформленого листом від 20 вересня 2019 року №977/С-01; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 01 листопада 2004 року по 19 липня 2018 року позивач одержував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 20 липня 2018 року після досягнення пенсійного віку позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах, яку йому призначили з 20 липня 2018 року.

12 вересня 2019 року позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про здійснення перерахунку пенсії у відповідності до частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки. Листом від 20 вересня 2019 року №977/С-01 відповідач повідомив, що позивача було переведено на пенсію за віком згідно частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, а тому розмір пенсії визначено з 20 липня 2018 року із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки у розмірі 3764,40 грн., а з 01 березня 2019 року такий показник збільшено на 17% до 4404,35 грн.

Позивач вважає такий розрахунок пенсії невірним, оскільки звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вперше в липня 2018 року, то відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при визначенні розміру пенсії повинен враховуватись показник середньої заробітної плати за 2016 та 2017 роки в розмірі 5 377,90 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та на підставі пункту 2 частини першої, частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово, у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

В поданому до суду відзиві від 31 жовтня 2019 року №21896/06-39 відповідач позов не визнав та просить відмовити в його задоволенні з підстав правомірності дій при переведені позивача на пенсію за віком з 20 липня 2018 року та при здійснення перерахунку розміру його пенсії. Вказує, що 20 липня 2018 року ОСОБА_1 за його заявою переведено Луцьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області на пенсію за віком за нормами Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід), а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник середньої заробітної плати (доходу, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, відтак, пенсія позивачу призначена та виплачується відповідно до чинного законодавства.

У відповіді на відзив від 05 листопада 2019 року позивач не погодився з доводами відзиву з підстав, зазначених у позовній заяві.

Враховуючи вимоги статті 263 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 з 01 листопада 2004 року була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка виплачувалася по 19 липня 2018 року.

20 липня 2018 року після набуття пенсійного віку позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах, яку йому призначили з 20 липня 2018 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується рішенням про призначення пенсії №74 від 03 серпня 2018 року.

12 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати (доходу), з якого сплачені страхові внески за 2016-2017 роки у відповідності до вимог чинного законодавства.

ГУ ПФУ у Волинській області листом від 20 вересня 2019 року №977/С-01 повідомило позивача, що при переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено розмір пенсії позивача з 20 липня 2018 року із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки в розмірі 3764,40 грн. З 01 березня 2019 року проведено перерахунок пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», відповідно до якої показник середньої заробітної плати по Україні, що застосовується для обчислення пенсій 3764,40 грн. збільшено на 17% та встановлено в сумі 4404,35 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (стаття 44 Конституції України).

Відповідно до статті 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII) законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Стаття 1 даного Закону передбачає, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Водночас, стаття 7 Закону № 2262-XII передбачає, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами частини другої статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною третьою статті 45 №1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу зазначених вище норм законодавства слідує, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV встановлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Разом з тим, суд звертає увагу, що 01 листопада 2004 року позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

Для призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV позивач звернувся вперше 20 липня 2018 року після досягнення пенсійного віку.

Таким чином, у даному випадку мало місце призначення позивачу іншої пенсії за іншим законом, а тому відповідно до частини другої статті 40 Закону №1058-IV при визначені розміру пенсії повинен враховуватись показник середньої заробітної плати за 2016 та 2017 роки.

Відповідно до Порядку визначення показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 01 лютого 2008 року №4-4, показник середньої заробітної плати за 2016 2017 роки становить 5 377,90 грн. ((4 482,35 грн. + 6 273,45 грн.) / 2).

Однак відповідачем при здійсненні розрахунку пенсії позивачу враховано показник середньої заробітної плати за 2014 2016 роки в розмірі 3 764,40 грн., що призвело до зменшення розміру пенсії позивача.

Вказане свідчить про те, що при призначені 20 липня 2018 року пенсії за віком відповідач всупереч вимогам частини другої статті 40 Закону №1058-IV протиправно визначив розмір пенсії позивача без застсоуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України суду повноважень, суд у даній справі дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправною відмови відповідача у перерахунку пенсії позивача за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки, яка викладена в листі від 20 вересня 2019 року №977/-С-01 та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) позивачу пенсії віком з 20 липня 2018 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки відповідно до частини другої статті 40 Закону №1058-IV.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 768,40 грн., сплачений згідно з квитанцією від 10 жовтня 2019 року №0.0..1.

Керуючись статтями 139, 243, 245, 246, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області у перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки, яка викладена в листі від 20 вересня 2019 року №977/-С-01.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ) здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії за віком ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з 20 липня 2018 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (45026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-в, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 768 грн. 40 коп. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк