Справа № 444/2698/18
Суддя: Мікула В. Є.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/2698/18
Провадження № 2-а/444/63/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Савчук Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 552191 від 22.08.2018 р., а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУАП, щодо нього закрити, за відсутністю у діях складу такого правопорушення. Окрім цього просить стягнути з відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області, кошти витрачені ним за надання правової допомоги на підставі договору від 31.08.2018 р.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій просить розглядати дану справу у його відсутності, позов підтримує, просить такий задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксація судового засідання з допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Конституцією України закріплено норму щодо обов`язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19).

Згідно ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом встановлено, що відповідно до копії постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 552191 від 22.08.2018 р., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених ст. 258 КУпАП уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 КУпАП.

З копії постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 552191, вбачається, що такий був складений на ОСОБА_1 за те, що він 22.08.2018р. о 17:38 год. на 1 км траси М-09 Львів-Рава-Руська, керуючи автомобілем SKODA SUPERB, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив обгін на мості, чим порушив п. 14.6.Г ПДР - порушення правил обгону, заборонено обгін у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

З пояснень позивача ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, вбачається, що він стверджує, що дані твердження не відповідають дійсності, оскільки 22.08.2018 р. він здійснював об`їзд вибоїн.

Окрім цього з пояснень позивача ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи а саме, фотофіксації, вбачається, що на зазначеному відрізку дороги розмітка призначена для розділення транспортних потоків протилежних напрямків чи призначена для позначення меж смуг руху відсутня. Окрім цього на вказаному відрізку дороги відсутні будь-які інформаційно-вказівні знаки, та будь-яка дорожня розмітка.

Суд надає віри поясненням ОСОБА_1 , що він не порушував правила дорожнього руху передбачені у складеній постанові. Разом з тим під час розгляду справи судом встановлено, що коли було виявлено адміністративне правопорушення, відповідачем не зафіксоване факт порушення позивачем п. 14.6 «г» ПДР України.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд приходить до переконання, що відповідач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження обставини скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

А тому, суд приходить до переконання, що відповідачем не подано доказів щодо правомірності винесення інспектором патрульної поліції постанови серії ЕАВ № 552191 від 22.08.2018 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

З метою забезпечення гарантії, свобод і інтересів особи і громадянина, виходячи із наданих статтями КАС України суду повноважень при прийнятті постанови та враховуючи положення ст. 293 КУпАП, суд приходить до переконання, що задоволення позовних вимог в повному обсязі в частині визнання дій протиправними та скасування постанови буде найбільш доцільним способом захисту порушеного права позивача ОСОБА_1 .

Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу, то суд вважає, що в даній частині позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки такі не підтверджуються належними доказами.

Разом з тим, суд вважає, що сам факт укладення договору про надання правової допомоги, без відповідних підтверджень про оплату та зарахування вартості послуг, як це передбачено Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» не є підставою для компенсації даних витрат.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 139, 241, п. 10 ч. 2 ст. 245, 246, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов - задоволити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 552191 від 22.08.2018 р. - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУАП, щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю у діях складу такого правопорушення.

В решті частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 295 КАС України). Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень КАС України.

За умовами ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. Є. Мікула