Справа № 751/2277/16-а
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 листопада 2019 року

Київ

справа №751/2277/16-а

адміністративне провадження №К/9901/14032/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А., суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року (судді: Файдюк В.В. (головуючий), Мєзєнцев Є.І., Чаку Є.В.)

у справі № 751/2277/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Чернігівської митниці ДФС, заступника начальника Чернігівської митниці ДФС Пахути Віталія Антоновича

про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернігівської митниці ДФС, заступника начальника Чернігівської митниці ДФС Пахути Віталія Антоновича, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0440/10203/15 від 12 лютого 2016 року.

Позов обґрунтовано тим, що постанова у справі про порушення митних правил прийнята відповідачем протиправно, оскільки транспортний засіб вивезений у Литовську Республіку до 28 березня 2014 року, що підтверджується наданим позивачу власником автомобіля документом про передачу транспортного засобу на шрот та отримання компенсації за брухт. Крім того, позивач посилався на порушення строку накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил, передбаченого статтею 467 Митного кодексу України.

Новозаводський районний суд м. Чернігова постановою від 14 квітня 2016 року позов задовольнив, скасував постанову у справі про порушення митних правил №0440/10203/15 від 12 лютого 2016 року, прийняту заступником начальника Чернігівської митниці ДФС Пахутою В.А. відносно ОСОБА_1 щодо вчинення правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 481 Митного кодексу України, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 31 травня 2016 року рішення суду першої інстанції скасував та прийняв нове, яким відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що згідно з інформацією, наявною в матеріалах справи, факт вивезення за межі митної території України транспортного засобу, ввезеного позивачем у митному режимі тимчасового ввезення, не підтверджено. Відтак у діях позивача наявний склад порушення митних правил, передбаченого частиною третьою статті 481 Митного кодексу України.

Не погодившись із постановою суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просив скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року та залишити в силі постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 квітня 2014 року. Зокрема, скаржник зазначив, що судом апеляційної інстанції не враховано наявні в матеріалах справи докази на підтвердження передачі автомобіля власником на утилізацію та отримання компенсації ТОВ «Скряпяріс», а також зняття цього автомобіля з реєстрації в державних органах Литви на підставі документів про утилізацію, що свідчить про відсутність у його діях складу порушення митних правил, передбаченого частиною третьою статті 481 Митного кодексу України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 червня 2016 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1

Відповідач своїм правом подати відзив на касаційну скаргу не скористався, що не перешкоджає перегляду рішень судів попередніх інстанцій.

01 лютого 2018 року справу в порядку, передбаченому підпунктом 4 пункту 1 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року; далі - КАС України) передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Суди попередніх інстанцій встановили, що 04 жовтня 2015 року в зону спрощеного митного контролю митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС у напрямку Україна - Республіка Білорусь заїхав автомобіль марки «TOYOTA AVENSIS», р.н.з. НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 .

Під час перевірки наданих документів та відповідно до інформації, яка міститься в ПІК «Автотранспортні засоби» Єдиної автоматизованої інформаційної системи (далі - ЄАІС) Державної фіскальної служби України, АСМО «Інспектор-2006», встановлено, що 28 березня 2013 року громадянином України ОСОБА_1 на митну територію України через митний пост «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС по смузі митного контролю «зелений коридор» у митному режимі «тимчасове ввезення» ввезено автомобіль марки «OPEL OMEGA», р.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 .

Із матеріалів справи вбачається, що громадянин ОСОБА_1 зареєстрований на території України за адресою: АДРЕСА_1 , а також має постійне місце проживання на території Литовської Республіки за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується наявністю штампа «Постійне проживання в Литовській Республіці» в закордонному паспорті за номером НОМЕР_6. 28 березня 2013 року вищевказаний автомобіль марки «OPEL OMEGA» р.н.з. НОМЕР_5 ввезений позивачем з метою власного використання.

У ході проведення митних формальностей відповідачем встановлено, що станом на 04 жовтня 2015 року транспортний засіб марки «OPEL OMEGA», р.н.з. НОМЕР_3 , у строк, визначений статтею 380 Митного кодексу України, за межі митної України не вивезено, а строк тимчасового ввезення перевищено більше ніж на десять діб.

На підставі цього відносно позивача складено протокол про порушення митних правил № 0440/10203/15 за частиною третьою статті 481 Митного кодексу України.

Під час провадження у справі про порушення митних правил направлено запит від 28 жовтня 2015 року № 3133/25-70-26-02 до всіх митниць ДФС з метою перевірки фактів переміщення через митний кордон України в зоні діяльності митниці, оформлення в іншому митному режимі, звернень позивача або інших осіб до митних органів з приводу аварії чи дії обставин непереборної сили, а також складання протоколів про порушення митних правил, безпосереднім предметом правопорушення в яких є вказаний транспортний засіб.

Відповідно до отриманих відповідей, які містяться в матеріалах справи, факти вивезення транспортного засобу марки «OPEL OMEGA», р.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , не підтверджено. Інформація щодо фактів вивезення також відсутня в АСМО ПІК «Інспектор 2006» та в ЄАІС ДФС України.

Крім того на запит Чернігівської митниці ДФС від 28 січня року № 332/25-70-26-02 ДФС України листом від 08 лютого 2016 року №4188/7/99-99-26-03-01-17 надала інформацію, отриману з використанням можливостей інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система «Аркан») щодо фактів переміщення державного кордону транспортним засобом р.н.з. НОМЕР_3 за період з 28 березня 2013 року до 04 жовтня 2015 року, відповідно до якої зафіксовано лише факт ввезення вказаного транспортного засобу на територію України 28 березня 2013 року.

Згідно з письмовими поясненнями, наданими позивачем під час розгляду справи про порушення митних правил, він дійсно ввіз автомобіль марки «OPEL OMEGA», р.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , на територію України, але не як власник. При цьому у строк, встановлений Митним кодексом України, вивіз зазначений транспортний засіб за межі митної території України, після чого власник здав його на шрот, оскільки автомобіль старий, і отримав за нього компенсацію, що підтверджується довідкою про передачу автомобіля на шрот на литовській мові.

12 лютого 2016 року заступник начальника Чернігівської митниці ДФС Пахута В.А. прийняв постанову у справі по порушення митних правил № 0440/10203/15, відповідно до якої позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 481 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Правомірність прийняття вказаної постанови є предметом розгляду цієї справи.

Відповідно до частини першої статті 380 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Згідно з частиною третьою статті 481 Митного кодексу України перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

За змістом частини першої статті 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Аналіз наведеної правової норми свідчить про те, що перелік триваючих правопорушень, визначений у статті 467 Митного кодексу України, не є вичерпним.

Митний кодекс України не містить визначення поняття триваючого правопорушення. Проте в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з певної протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Перевищення позивачем строку тимчасового ввезення транспортного засобу «OPEL OMEGA», р.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , виявлене відповідачем 04 жовтня 2015 року у ході здійснення митних формальностей під час перетину позивачем митного кордону України у напрямку Республіка Білорусь на іншому автомобілі.

При цьому станом на момент виявлення правопорушення згідно з інформацією, отриманою відповідачем від усіх митниць ДФС та від самої ДФС України, обов`язок позивача щодо вивезення транспортного засобу за межі території України до закінчення одного року після його ввезення - до 28 березня 2014 року, встановлений частиною першою статті 380 Митного кодексу України, виконаний не був.

Діяння (бездіяльність) позивача щодо невивезення транспортного засобу, поміщеного у митний режим тимчасового ввезення, за межі території України, характеризуються невиконанням встановленого приписами Митного кодексу України обов`язку. Вчиняючи такі діяння, позивач перебував у стані безперервного порушення закону, тому відповідне порушення не може вважатись таким, що носить разовий характер.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що постанова у справі про порушення митних правил № 0440/10203/15 від 12 лютого 2016 року прийнята відповідачем у межах встановленого частиною першою статті 467 Митного кодексу України шестимісячного строку накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.

Посилання позивача на наявні в матеріалах справи документи, складені литовською мовою, які, на думку останнього, підтверджують утилізацію транспортного засобу марки «OPEL OMEGA», р.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , на території Литовської Республіки, Суд не бере до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 70 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій), що кореспондується з положеннями частини другої статті 74 КАС України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Так, факт вивезення позивачем транспортного засобу марки «OPEL OMEGA», р.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , за межі митної території України має підтверджуватися відповідною відміткою в ЄАІС ДФС України. Проте така інформація у відповідача відсутня, що не спростовано позивачем.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не дають підстав вважати їх помилковими, а застосування судом норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.А. Гончарова

Судді І.Я. Олендер

Р.Ф. Ханова