Справа № 120/2592/19-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2019-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/2592/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Бошкова Ю.М.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

15 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року (постановлену у м. Вінниці 09 вересня 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної ради про визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Вінницької обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ТОВ "Терра Грін Холдінг", про визнання незаконним та скасування рішення.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 14.08.2019 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали усунути недоліки, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку для звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

04.09.2019 до Вінницького окружного адміністративного суду представником позивача подано заяву про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 09.09.2019 позовну заяву повернуто особі, яка її подала, адже позивачем пропущено строк звернення до суду з неповажних причин та підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду відсутні.

Не погоджуючись із ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 09.09.2019, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного постановлення необґрунтованої ухвали.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що строк на оскарження рішення 36 позачергової сесії Вінницької обласної ради 7 скликання від 04.12.2018 №710 "Про надання у довгострокове користування лісової ділянки для реакційних цілей без зміни цільового призначення та без вилучення її у постійного користувача вимірюється усім часом чинності цього нормативно-правого акту, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 13.03.2019 у справі №712/8985/17.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги.

Зауважив, що позивач вже звертався із позовом до відповідача із аналогічними позовними вимогами, однак ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 02.04.2019, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2019, позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку із повторною неявкою позивача. Не погодившись з ухваленими рішеннями, ОСОБА_1 повторно звернувся до суду з порушення строку звернення до суду, однак не оскаржив ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 02.04.2019 в касаційному порядку.

Також відповідач вказав на безпідставність посилань позивача на постанову Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №712/8985/17, адже позивач не перебуває у правовідносинах, які регулюються рішенням Вінницької обласної ради від 04.12.2018 №710.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2019, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до частин першої-третьої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 №2747-IV (КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Отже, для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду необхідно встановити наявність поважних причин пропуску строку, які об`єктивно перешкоджали особі вчасно подати позовну заяву.

Поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно сталої практики Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі Олександр Шевченко проти України від 26 квітня 2007 року та рішення у справі Трух проти України від 14 жовтня 2003 року).

У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі Пономарьов проти України від 03 квітня 2008 року).

В обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду позивач вказав, що 15.01.2018 він звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування вказаного рішення Вінницької обласної ради від 04.12.2018 №710. Однак, ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 02.04.2019, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2019 позовну заяву залишено без розгляду. Не погодившись з ухваленими рішеннями, ОСОБА_1 повторно звернувся до суду, реалізуючи своє законне право на повторний розгляд, проте таке волевиявлення не представилось можливим реалізувати через пропущений строк на подання позову, що зумовлено затяжним розглядом на попередній інстанціях. Вищевикладене на думку представника позивача дає підстави для висновку про поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Суд не вважає вказані доводи позивача такими, що свідчать про наявність поважних причин пропуску позивачем строку звернення до суду, адже процесуальне законодавство не містить норм за змістом яких затяжний судовий розгляд спору є поважною причиною для поновлення строку на звернення до суду у разі повторного подання позову із аналогічними вимогами або ж період судового розгляду спору не враховується при обчисленні строку на звернення до суду у разі повторного подання позову із аналогічними вимогами.

Інших обставин, які б свідчили про існування об`єктивних перешкод для своєчасного звернення до суду з даним позовом та могли бути визнані судом поважними, позивач не зазначив.

Відтак, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до суду є неповажними, а відтак позов підлягає поверненню.

В апеляційній скарзі позивач, з посиланням на постанову Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №712/8985/17, наголошував на тому, що строк оскарження рішення 36 позачергової сесії Вінницької обласної ради 7 скликання від 04.12.2018 №710 "Про надання у довгострокове користування лісової ділянки для реакційних цілей без зміни цільового призначення та без вилучення її у постійного користувача вимірюється усім часом чинності цього нормативно-правого акту.

Такі посилання позивача колегія суддів вважає помилковими.

Згідно постанови Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №712/8985/17 за умови перебування особи у правовідносинах, які регулюються нормативно-правовим актом і який оскаржується до адміністративного суду, строк звернення до адміністративного суду із позовом не може обмежуватися шістьма місяцями. У разі оскарження нормативно-правового акту строк такого оскарження буде вимірюватися усім часом чинності цього нормативно-правового акту.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що пункти 18, 19 ч.1 ст.4 КАС України містять наступні визначення.

нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування;

індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Рішення 36 позачергової сесії Вінницької обласної ради 7 скликання від 04.12.2018 №710 "Про надання у довгострокове користування лісової ділянки для реакційних цілей без зміни цільового призначення та без вилучення її у постійного користувача стосується прав ТОВ "Терра Грін Холдінг" та вичерпує свою дію наданням ТОВ "Терра Грін Холдінг" у довгострокове користування лісової ділянки для реакційних цілей без зміни цільового призначення та без вилучення її у постійного користувача.

Отже, вказане рішення Вінницької обласної ради від 04.12.2018 №710 не може вважатись нормативно-правовим актом, адже за своїм змістом таке рішення є індивідуальним актом.

Тому, правова позиція, яка викладена у постанові Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №712/8985/17, не є обов`язковою при вирішенні даної справи, адже стосується виключно строку на оскарження нормативно-правових актів.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив оскаржувану ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність повернення позовної заяви, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.