Справа № 200/11384/19-а
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 р. Справа№200/11384/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голуб В.А., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що у червні 2019 року він звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради з питання про призначення допомоги при народженні дитини на доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, у зв`язку із пропуском 12 місячного строку для звернення за цією допомогою отримав усну відмову відповідача у призначенні допомоги. 29.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з інформаційним запитом про підстави відмови йому у призначенні допомоги при народженні дитини, та 05.09.2019 року відповідач надав відповідь № 01-2980. У відповіді було повідомлено, що державна допомога при народженні дитини призначається лише за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини. Вважаючи рішення відповідача незаконним, позивач зазначає, що ним дійсно пропущено строк звернення за допомогою, однак його пропущено з поважних причин. А саме, донька позивача народилась на не підконтрольній українській владі території та у зв`язку з її хворобою позивач не міг виїхати на підконтрольну владі територію. Тому ОСОБА_1 просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради про відмову в призначенні допомоги при народженні дитини; визнати протиправною відмову відповідача у нарахуванні та виплаті допомоги при народженні дитини; зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради призначити та здійснити виплату державної допомоги при народженні дитини на доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що 20.08.2019 року позивач вперше звернувся до відповідача із заявою про призначення допомоги при народженні дитини. Рішенням Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради від 04.09.2019 року позивачу було відмовлено у призначенні дороги при народженні дитини, згідно з тим, що звернення за її призначенням надійшло пізніше 12 календарних місяців після народження дитини. Таким чином, на думку відповідача, у поданому до суду позові відсутні будь-які докази та належні обґрунтування на підтвердження того, що відповідач порушив права чи інтереси позивача. З огляду на вказане, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30.09.2019 року клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, задоволено. Визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлено пропущений строк. Клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволено частково. Відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення рішення в адміністративній справі. Клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, задоволено. Клопотання позивача про витребування доказів, задоволено. Витребувано в Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради копію справи про призначення допомоги при народженні дитини ОСОБА_1 дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії та відкрито провадження по справі № 200/11384/19-а. Розгляд адміністративної справи № 200/11384/19-а вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання по справі на 30.10.2019 року о 10 год. 00 хв. в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду за адресою: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 1.

Розгляд справи № 200/11384/19-а за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відкладено з 30.10.2019 року на 14.11.2019 року о 09-30 год. у зв`язку з відрядженням судді.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серія НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народилася донька - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 24.10.2017 року, виданого Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с. 13).

Позивач та його донька є внутрішньо переміщеними особами із фактичним місцем проживання : АДРЕСА_2 (а.с.14-15).

З матеріалів справи встановлено, що позивач 20.08.2019 року звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради з заявою про призначення допомоги при народженні дитини № 1955 (а.с.25-27).

Рішенням відповідача від 04.09.2019 року відмовлено ОСОБА_1 у призначенні допомоги на підставі п.12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми у зв`язку з тим, що звернення за її призначенням надійшло пізніше 12 календарних місяців після народження дитини (а.с.29).

Не погодившись з рішенням відповідача щодо відмови в призначенні державної допомоги при народженні дитини, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 3 Конституції України закріплене визнання найвищою соціальною цінністю в України людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки, відповідальність держави перед людиною за свою діяльність та головний обов`язок держави щодо утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Згідно зі статтею 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги встановлює Закон України Про державну допомогу сім`ям з дітьми від 21 листопада 1992 року № 2811-XII (далі Закон № 2811-XII).

Даний Закон спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Так, згідно з частиною 1 статті 1 Закону громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених Законом та іншими законами України.

Згідно з пунктом 2 частиною 1 статті 3 Закону одним із видів державної допомоги сім`ям з дітьми є допомога при народженні дитини. Така допомога призначається і виплачується органами соціального захисту населення; надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною; покриття витрат на її виплату здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів (стаття 4, частина 1 статті 5, частина 1 статті 10 Закону), з урахуванням умов, визначених у статті 11 Закону № 2811-XII.

Таким чином, допомога при народженні дитини є різновидом державної допомоги у загальній системі соціального захисту населення і надається з метою забезпечення відповідного рівня матеріальної підтримки сімей, у яких є діти, створення належних умов для утримання та виховання дітей.

Крім того, суд зазначає, що допомога при народженні дитини та допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку об`єднана в один вид допомогу при народженні дитини і з 1 липня 2014 року.

За приписами статті 11 Закону № 2811-XII, для призначення допомоги при народженні дитини до органу соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини. Даний перелік документів є вичерпним. Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. У разі народження мертвої дитини допомога при народженні дитини не призначається.

Вказані норми Закону кореспондуються з положеннями Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 59 від 04 лютого 2009 року).

Суд зазначає, що відповідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду.

Крім того, допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам.

В даному випадку неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 591/610/16, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Згідно з нормами частини шостої зазначеної статті висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, беручи до уваги необхідність захисту інтересів малолітньої дитини, враховуючи ту обставину, що позивач всупереч своїй волі змушений змінити місце проживання внаслідок проведення антитерористичної операції, виходячи з завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку, що, відмовляючи у призначенні допомоги при народженні дитини, відповідач не врахував всі обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення. Відповідно суд приходить до висновку, що дії Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, які полягають у відмові в призначенні державної допомоги при народженні дитини, є протиправними.

Враховуючи наведене, вимога позивача про визнання незаконним та скасування рішення відповідача про відмову у призначенні допомоги при народженні дитини від 04.09.2019 року також підлягає задоволенню.

Поряд з цим, стосовно позовної вимоги щодо зобов`язання Управління соціального захисту населення Бахмутської міської ради призначити та виплатити допомогу при народженні дитини, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, оскільки вказані повноваження відносяться до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень.

Так, дискреційне повноваження суб`єкта владних повноважень може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.

Дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни може, має право, за власної ініціативи, дбає, забезпечує, веде діяльність, встановлює, визначає, на свій розсуд. Однак наявність такого терміну у законі не свідчить автоматично про наявність у суб`єкта владних повноважень дискреційного повноваження.

При реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог.

Комітетом Міністрів Ради Європи розроблено принципи здійснення дискреційних повноважень, а саме мета дискреційного повноваження; об`єктивність та неупередженість; рівність перед законом; пропорційність; розумний час; застосування вказівок; відкритість вказівок; відступ від вказівок; характер контролю; утримання правоохоронного органу від дій; повноваження контрольних органів щодо отримання інформації тощо. Ці принципи з огляду на членство України у Раді Європи зобов`язані повною мірою дотримуватися також і вітчизняні суб`єкти публічної адміністрації.

З огляду на вищевказане, суд зазначає, що нарахування і виплата суми державної допомоги сім`ям з дітьми є дискреційним повноваженням. Проте, у будь-якому випадку суб`єкт владних повноважень має діяти керуючись ст. 2 КАС України, а саме справедливо, неупереджено та своєчасно, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, на підставі викладеного, з урахуванням вимог частини другої статті 9 КАС України, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне, задовольнити частково позовні вимоги позивача, шляхом визнання дій відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу допомоги при народженні його дитини протиправними, визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 04.09.2019 року про відмову у призначенні допомоги сім`ям з дітьми ОСОБА_1 Проте, щодо зобов`язання відповідача призначити та виплатити державну допомогу при народженні дитини ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне відмовити, з огляду на те, що вказані повноваження відносяться до дискреційних. Разом з тим, суд вважає на необхідне зобов`язати відповідача вирішити питання щодо повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення допомоги при народженні дитини, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30.09.2019 року позивачу відстрочена сплата судового збору до ухвалення судового рішення по справі, у зв`язку з тим, що на час звернення до суду позивач не має доходу.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру встановлюється ставка судового збору - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб становить 1921, 00 грн.

Таким чином, зважаючи на те, що ухвалою суду позивачу була відстрочена сплата судового збору, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради суми судового збору у розмірі 512, 27 грн. та з позивача 256, 13 грн., як того вимагає ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2-15, 31-32, 72-80, 160-161, 168, 171, 241-246, 250-251, 255, 257-263, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради (, місцезнаходження: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Б. Горбатова, будинок 57) про визнання незаконним та скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради від 04.09.2019 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні допомоги при народженні дитини.

Визнати протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини на доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення допомоги при народженні дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В решті заявлених вимог,- відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 512, 27 грн. (п`ятсот дванадцять гривень двадцять сім копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 256, 13 грн. (двісті п`ятдесят шість гривень тринадцять копійок).

Повний текст рішення складено 14.11.2019 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Голуб