Справа № 1.380.2019.001065
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/8980/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року у справі № 1.380.2019.001065 (головуючий суддя Коморний О.І., час ухвалення 10:14 год., м. Львів, повний текст складений 02 травня 2019 року) за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю ,,Дек-Арт-Плюс до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

06 березня 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю (ТзОВ) ,,Дек-Арт-Плюс звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило: а) визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 598534/40791321 від 20.02.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної № 18 від 16.11.2017 року, № 598533/40791321 від 20.02.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 38 від 24.11.2017 року, № 598532/40791321 від 20.02.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 39 від 28.11.2017 року;

б) зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 18 від 16.11.2017 року, № 38 від 24.11.2017 року, № 39 від 28.11.2017 року, подані товариством з обмеженою відповідальністю ,,Дек-Арт-Плюс.

Рішенням від 24 квітня 2019 року Львівський окружний адміністративний суд позовні вимоги задовольнив повністю, а також стягнув на користь товариства з обмеженою відповідальністю ,,Дек-Арт-Плюс за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Державної фіскальної служби України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3842,00 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Державна фіскальна служба України подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що реєстрація податкових накладних товариства позивача була зупинена, оскільки ці накладні відповідали критеріям ризиковості платника податків, ризиковості здійснення операцій. Зокрема, була виявлена невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТЗЕД 6908, а тому позивачу було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Оскарженими Рішеннями комісії було відмовлено ТзОВ ,,Дек-Арт-Плюс у реєстрації податкових накладних № 18 від 16.11.2017 року, № 38 від 24.11.2017 року, № 39 від 28.11.2017 року з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та /або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Тому, на думку контролюючого органу, є безпідставним та таким, що суперечить нормам чинного законодавства твердження позивача про те, що контролюючий орган не зазначив конкретного переліку документів, які мають бути подані.

При цьому відповідач звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що позивачем були скеровані документи з порушенням п.15 Постанови КМУ № 117, оскільки не був представлений договір з контрагентом та документи, які б підтверджували оплату.

З огляду на викладене відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

ТзОВ ,,Дек-Арт-Плюс подало відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує доводи відповідача про невідповідність рішення суду першої інстанції вимогам матеріального та процесуального права.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача заперечив вимоги апеляційної скарги та просить відмовити у її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що ТзОВ ,,Дек-Арт-Плюс зареєстроване як суб`єкт господарювання 30.08.2016 року, ідентифікаційний код юридичної особи 40791321, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 06.09.2016 року. Основним видом економічної діяльності позивача згідно Класифікатора видів економічної діяльності є ,,46.73. Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням. (а.с.17)

10 серпня 2017 року ТзОВ ,,Дек-Арт-Плюс (Продавець) та ТзОВ ,,Керам-декор (Покупець) уклали Договір купівлі-продажу №ДП17/5 від 10.08.2017 року, відповідно до умов якого продавець зобов`язався передати у власність покупця товар в асортименті, кількості та по цінах, вказаних у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього договору, а покупець зобов`язався прийняти товар і оплатити його на умовах цього договору. (а.с.34-35)

За наслідками здійснених на виконання умов договору господарських операцій ТзОВ ,,Дек-Арт-Плюс склало податкову накладну №18 від 16.11.2017 року щодо постачання ним для ТзОВ ,,Керам-декор товарів на загальну суму 192360,42 грн., в тому числі ПДВ в сумі 32060,07 грн., та направило її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. (а.с.19)

Згідно квитанції № від 14.12.2017 року податкова накладна контролюючим органом була прийнята, однак, її реєстрація зупинена з тих підстав, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТЗЕД 6908 та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. (а.с.20)

14.02.2018 року ТзОВ ,,Дек-Арт-Плюс направило в електронному вигляді до ДФС України повідомлення № 18 від 14.02.2018 року щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній від 16.11.2017 року № 18, реєстрація якої зупинена (згідно з квитанцією № 1 від 14.02.2018 року) та 19 документів, що підтверджують реальність здійснення операцій. (а.с.21,22)

Рішенням комісії Державної фіскальної служби України від 20.02.2018 року №598534/40791321 відмовлено у реєстрації податкової накладної №18 від 16.11.2017 року з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування. (а.с. 23)

24.11.2017 року ТзОВ ,,Дек-Арт-Плюс склало податкову накладну за №38 щодо постачання ним для ТзОВ ,,Керам-декор товарів на загальну суму 223851,20 грн., в тому числі ПДВ в сумі 37308,54 грн., та направило її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. (а.с. 24)

Згідно квитанції № від 14.12.2017 року податкова накладна прийнята, однак, її реєстрація зупинена з тих підстав, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТЗЕД 6908 та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. (а.с.25)

14.02.2018 року ТзОВ ,,Дек-Арт-Плюс направило в електронному вигляді до ДФС України повідомлення №38 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній від 24.11.2017 року № 38, реєстрація якої зупинена (згідно з квитанцією №1 від 14.02.2018 року) та 17 документів, що підтверджують реальність здійснення операцій. (а.с.26,27)

Рішенням комісії Державної фіскальної служби України від 20.02.2018 року №598533/40791321 відмовлено у реєстрації податкової накладної № 38 від 24.11.2017 року з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування. (а.с.28)

28.11.2017 року ТзОВ ,,Дек-Арт-Плюс склало податкову накладну №39 від 28.11.2017 року щодо постачання ним для ТзОВ ,,Керам-декор товарів на загальну суму 196889, 95 грн, в тому числі ПДВ в сумі 32814,99 грн, та направило її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. (а.с.29)

Згідно квитанції № від 14.12.2017 року податкова накладна прийнята, однак, її реєстрація зупинена з тих підстав, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТЗЕД 6908 та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. (а.с.30)

14.02.2018 року ТзОВ ,,Дек-Арт-Плюс направило в електронному вигляді до ДФС України повідомлення №39 від 14.02.2018 року щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній від 28.11.2017 року № 39, реєстрація якої зупинена (згідно з квитанцією №1 від 14.02.2018р.) та 12 документів, що підтверджують реальність здійснення операцій. (а.с.31,32)

Рішенням комісії Державної фіскальної служби України від 20.02.2018 року №598532/40791321 відмовлено у реєстрації податкової накладної № 39 від 28.11.2017 року з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування. (а.с.33)

Не погодившись з прийнятими рішеннями про зупинення реєстрації та відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, позивач звернувся із даним позовом до суду, оскільки вважає такі рішення протиправними.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржені рішення комісії ДФС України про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняті необґрунтовано, з порушенням вимог нормативно-правових актів, без зазначення у них мотивів їх прийняття.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та оскарженому рішенню суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу (ПК) України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Статтею 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (пункт 201.1).

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (пункт 201.2).

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні / розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що позивач у відповідності до зазначених норм виписав та надіслав у визначенні законодавством строки податковому органу податкові накладні № 18 від 16.11.2017 року, № 38 від 24.11.2017 року, № 39 від 28.11.2017 року для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За змістом пункту 201.16 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначається, зокрема, пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (підпункт 201.16.1).

Письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.2).

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (підпункт 201.16.3).

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 року № 753/30621 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Критерії оцінки).

Пунктом шостим Критеріїв оцінки визначено два критерії для проведення Моніторингу податкової накладної, при цьому за змістом пункту першого Переліку документів для кожного із критеріїв законодавцем визначено специфічний (окремий) перелік документів, які платник податків може подати податковому органу для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Письмові пояснення та копії документів, зазначені у Переліку документів, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України ,,Про електронний цифровий підпис, ,,Про електронні документи та електронний документообіг та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Порядок прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у такій реєстрації, у періоді, протягом якого реалізовувалися спірні правовідносини, було регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 190 ,, Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації (далі - Постанова № 190).

Пунктом другим Постанови № 190 визначено підстави для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, зокрема, ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту ,,в підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

Абзацом сьомим пункту 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України платнику податків надано можливість оскаржити Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних в адміністративному або судовому порядку.

Виходячи із системного аналізу наведених нормативно-правових актів, колегія суддів дійшла висновку, що наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого, у цій справі, є прийняття рішення, законність якого обґрунтовано перевірена судами попередніх інстанцій.

З матеріалів справи апеляційний суд вбачає безпідставність зупинення реєстрації податкових накладних як передумови прийняття відповідного рішення Комісії, адже у квитанціях не вказано ані конкретного критерію (відповідного підпункту пункту шостого) оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом № 567. Натомість платником податків надано до податкового органу первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій.

Крім того суд першої інстанції вірно встановив, що податковим органом в оскаржених рішеннях не наведено жодної конкретної інформації щодо причин, підстав та обґрунтувань прийняття такого рішення.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Суд першої інстанції належним чином дослідив надані сторонами докази та встановив, що на підтвердження реальності вчинення господарських операцій , а саме: договір купівлі-продажу №ДП17/5 від 10.08.2017 року (а.с.34-35); розхідні накладні №ДПБ0000369 від 16.11.2017 року (а.с.36), №ДПБ0000394 від 24.11.2017 року (а.с.37), №ДПБ0000395 від 28.11.2017 року (а.с.38); платіжні доручення №103 від 13.04.2018 року, №104 від 16.04.2018 року, №1594 від 23.04.2018 року, №1597 від 24.04.2018 року, №117 від 10.05.2018 року, №123 від 11.05.2018 року, №143 від 14.06.2018 року, №149 від 19.06.2018 року, №163 від 04.07.2018 року.(а.с.83-91)

Також суд першої інстанції встановив, що товар, який був реалізований позивачем згідно з вказаними податковими накладними, був придбаний позивачем від постачальника - CERRAD sp.z о.о. (Польща), який є його виробником, на підставі Контракту № C/D/01/2017 від 01.03.2017 року (а.с.35-46), згідно з фактурами експорту (Faktura eksportowa) №1009/17/DEX від 29.09.2017 року (а.с.47), №1069/17/DEX від 18.10.2017 року (а.с.48), №1082/17/DEX від 24.10.2017 року(а.с.49), №1093/17/DEX від 26.10.2017 року (а.с.50), №1114/17/DEX від 31.10.2017 року (а.с.51), №1117/17/DEX від 31.10.2017 року (а.с. 52), №1118/17/DEX від 31.10.2017 року (а.с.53), №1119/17/DEX від 31.10.2017 року (а.с.54).

Крім того, на підтвердження доставки вказаного товару, позивач надав суду заявки на перевезення вантажу, що засвідчуються Міжнародними товарно-транспортними накладними (CMR); митні декларації.

Первинні документи, що надавалися контролюючому органу, оформлені у відповідності до вимог їх складення, не мають дефекту форми, змісту або походження, які в силу ст.ст.198, 201 ПК України, ч.2 ст. 9 Закону України ,,Про бухгалтерський облік та фінансову звітність, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.199 року № 88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що надані позивачем документи повністю підтверджують факт господарської операції, а тому рішення комісії щодо відмови у реєстрації податкових накладних є протиправними, оскільки комісія не досліджувала факт реального здійснення господарських операцій, а обмежилась лише формальними підставами для відмови у реєстрації податкових накладних.

При цьому колегія суддів зазначає, що наявність досліджених в судовому засіданні доказів первинних документів у своєму взаємозв`язку із іншими документами виключає визначені законодавством передумови, встановлені для ризиковості операцій та визначені органом ДФС України в якості підстав для зупинення реєстрації податкових накладних від в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322 , 325, 328329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року у справі № 1.380.2019.001065 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 14.11.2019.