Справа № 640/18094/19
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення позову

12 листопада 2019 року справа №640/18094/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОСОЮЗ" про забезпечення позову до подання позовної заяви у справі

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "АВТОСОЮЗ"
доГоловного управління Держпраці у Київській області
провизнання протиправним та скасування припису та постанови
В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОСОЮЗ" (далі по тексту - позивач, ТОВ "АВТОСОЮЗ") звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Київській області (далі по тексту - відповідач), в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати припис відповідача від 20 серпня 2019 року №КВ1437/57/АВ/П; 2) визнати протиправною та скасувати постанову від 10 вересня 2019 року №КВ1437/57/АВ/МГ/ФС-570 про накладення штрафу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі №640/18094/19 та призначено підготовче засідання.

Позивач подав заяву про забезпечення позову, у якій просить з метою забезпечення позову до вирішення спору по суті та набрання рішенням в адміністративній справі законної сили постановити ухвалу, якою зупинити дію постанови Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу від 10 вересня 2019 року №КВ1437/57/АВ/МГ/ФС-570.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану заяву без повідомлення учасників справи, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Як встановлює частини друга статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому для прийняття рішення про забезпечення позову достатньо лише обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля та витрати для відновлення прав та інтересів позивача або є очевидними ознаками протиправності оскаржуваного рішення та порушення прав позивача цим рішенням.

За своєю правовою природою забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього та тимчасового судового захисту.

Водночас, невжиття заходів, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів позивача, на захист яких подано адміністративний позов, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

В обґрунтування поданої заяви позивач вказує на те, що виконання оскаржуваної постанови призведе до неможливості вчасно та в повному обсязі сплачувати працівникам заробітну плату та інші, пов`язані з нею обов`язкові виплати, в результаті чого, будуть порушені законні права та інтереси працівників ТОВ "АВТОСОЮЗ", а також норм законодавства про працю; виконання оскаржуваної постанови призведе до неможливості здійснювати сплату податків, інших загальнообов`язкових платежів згідно вимог діючого законодавства України; у разі виконання оскаржуваної постанови позивач понесе негативні економічні наслідки для своєї діяльності, що призведе до неможливості виконання фінансових зобов`язань перед банківськими установами, іншими кредиторами, а також невиконання договірних зобов`язань перед покупцями; позивач звертає увагу на те, що виконання оскаржуваної постанови може призвести до банкрутства та припинення підприємницької діяльності товариства, яке використовує найману працю у своїй господарської діяльності, що є порушенням права на зайняття підприємницькою діяльністю; відкриття виконавчого провадження з виконання оскаржуваної постанови зумовлює примусове виконання такої постанови та тягне за собою інші наслідки, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", що, в свою чергу, може привести до негативних фінансових наслідків у вигляді стягнення не лише суми штрафної санкції, яка є спірною, а й витрат виконавчого провадження.

На думку позивача, у разі задоволення його позову існує великий ризик та ймовірність його невиконання, а саме неповернення відповідачем суми в розмірі 4 548 570, 00 грн. та втрати відповідних коштів, що призведе до порушення майнових прав позивача. Позивач також вважає, що під час прийняття рішення про накладення штрафу на позивача жодних підстав, які зазначені в пункті 2 Порядку №509 для винесення постанови Держпраці, встановлено не було, що свідчить про очевидні ознаки протиправності рішення суб`єкта владних повноважень та, відповідно, порушення прав, свобод та інтересів позивача; у випадку відкриття виконавчого провадження за оскаржуваною постановою наслідком буде те, що все майно ТОВ "АВТОСОЮЗ" буде арештоване, в тому числі всі рахунки, з яких здійснюється виплата заробітних плат, кредитних зобов`язань та інших платежів, а це може суперечити в подальшому рішенню суду, де буде визнано дії Держпраці у Київській області протиправними.

Оцінивши наявні у справі докази та мотиви поданої заяви, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову, виходячи із наступного.

Пункт 1 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

У справі міститься копія постанови Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу від 10 вересня 2019 року №КВ1437/57/АВ/МГ/ФС-570, якою на підставі абзацу четвертого частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України на ТОВ "АВТОСОЮЗ" накладено штраф у розмірі 4 548 570,00 грн. Згідно з приміткою у даній постанові зазначена сума штрафу підлягає сплаті протягом одного місяця з дня прийняття постанови до Державного бюджету України, дата набрання постановою законної сили 21 вересня 2019 року.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 статті 24 Кодексу законів про працю України визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509 (далі по тексту - Порядок №509).

Відповідно до пункту 10 Порядку №509 постанова про накладення штрафу може бути оскаржена у судовому порядку.

За правилами пункту 11 Порядку №509 не сплачені у добровільному порядку штрафи стягуються органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України).

Таким чином, накладений на позивача штраф згідно з оскаржуваною постановою, у разі його несплати, стягується у примусовому порядку органами державної виконавчої служби.

Суд встановив, що постановою головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального Управління юстиції у місті Києві Поліщук В.В. про відкриття виконавчого провадження від 06 листопада 2019 року ВП №60502472 відкрито виконавче провадження з виконання постанови Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу від 10 вересня 2019 року №КВ1437/57/АВ/МГ/ФС-570, зобов`язано позивача подати декларацію про доходи та майно, а також вирішено стягнути з боржника виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій, про що прийняті відповідні постанови.

Разом із тим, позивач переконаний, що постанова Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу від 10 вересня 2019 року №КВ1437/57/АВ/МГ/ФС-570 є очевидно протиправною та прийнята за відсутності правових підстав.

Враховуючи викладене вбачається, що ТОВ "АВТОСОЮЗ" має сплатити накладений на нього штраф у порядку примусового стягнення органами державної виконавчої служби, сплативши додатково, як боржник за виконавчим документом, виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми штрафу та витрати вина проведення виконавчих дій.

Суд також погоджується із доводами позивача про те, що виконання оскаржуваної постанови може призвести до неможливості вчасно та в повному обсязі сплачувати працівникам заробітну плату та інші, пов`язані з нею обов`язкові виплати працівникам ТОВ "АВТОСОЮЗ", до неможливості здійснювати сплату податків, інших загальнообов`язкових платежів.

Наведене свідчить, що у разі ймовірного задоволення позову, позивачу необхідно буде докласти значних зусиль, у тому числі вчиняти дії, направлені на повернення сплаченого штрафу (звернення із відповідними позовами про стягнення коштів до суду, заходи з виконання рішення суду) та можливих збитків щодо ймовірно безпідставного стягнення виконавчого збору, оскільки повернення сплаченого виконавчого збору законом не передбачено; крім того, у зв`язку зі стягненням спірної суми штрафу існує ризик, що ТОВ "АВТОСОЮЗ" буде не змозі виконати свій обов`язок з виплати заробітної плати та сплати до бюджету податків і обов`язкових платежів.

Таким чином, на думку суду, в даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся, що є достатньою підставою для забезпечення позову відповідно до пункту 1 частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас суд звертає увагу про відсутність підстав стверджувати про очевидні ознаки протиправності постанови Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу від 10 вересня 2019 року №КВ1437/57/АВ/МГ/ФС-570 до розгляду справи по суті та дослідження обставин прийняття оскаржуваної постанови, а також зазначає, що решта доводів заяви позивача не підтверджується документально.

З урахуванням зазначеного Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку про доцільність зупинення дії постанови Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу від 10 вересня 2019 року №КВ1437/57/АВ/МГ/ФС-570 та про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову.

Частина друга статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому суд звертає увагу, що заходи забезпечення позову у вигляді зупинення дії оскаржуваної постанови є співмірними із заявленими позивачем вимогами, не спричиняють негативних наслідків для інших осіб, не зумовлюють фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані виключно на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду в постанові від 21 листопада 2018 року у справі №212/1750/18.

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно з частинами першою та другою статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

За даною ухвалою стягувачем є: Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОСОЮЗ" (04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, 28; ідентифікаційний код 30223948); боржником - Головне управління Держпраці у Київській області (04060, м. Київ, вул. Вавілових, 10).

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 150, 151, 154, 156, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОСОЮЗ" про забезпечення позову задовольнити.

2. Зупинити дію постанови Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу від 10 вересня 2019 року №КВ1437/57/АВ/МГ/ФС-570.

3. Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

4. Строк пред`явлення ухвали до виконання - до 13 листопада 2022 року.

Ухвала набирає законної сили відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України з моменту її підписання суддею, а саме 12 листопада 2019 року, та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною восьмою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суддя Валерій Анатолійович Кузьменко