Справа № 756/6448/16-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

13 листопада 2019 року

м. Київ

справа №756/6448/16-а

адміністративне провадження №К/9901/43291/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Стародуба О.П., Коваленко Н.В.

розглянув у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року (суддя Тітов М.Ю.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2017 року (колегія суддів у складі Бабенко К.А., Кузьменко В.В., Степанюк А.Г.)

у справі №756/6448/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Бучанської міської ради Київської області

про визнання протиправним рішення, його скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

І. РУХ СПРАВИ

1. 18.05.2016 до Оболонського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Бучанської міської ради Київської області.

2. Позивач просив суд :

- визнати протиправним рішення Бучанської міської ради Київської області від 24.09.2015 № 2526-78-VI «Про розгляд заяв громадян» в частині відмови у наданні гр. ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

- зобов`язати Бучанську міську раду Київської області повторно розглянути клопотання НОМЕР_3 гр. ОСОБА_1 , зареєстроване за вх. № М-1312 від 22.07.2015 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

3. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 29.11.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017, у задоволенні позову відмовлено.

4. 27.02.2017 ОСОБА_1 подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та апеляційної інстанції, ухвалити нове - про задоволення позову. Просить повідомити про розгляд справи для забезпечення участі представника у судовому засіданні.

5. Ухвалою від 27.02.2917 Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження.

6. У зв`язку з ліквідацією Вищого адміністративного суду України справу передано для розгляду Верховному Суду.

7. Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8. Судами встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням.

9. 22.07.2015 ОСОБА_1 звернувся до Бучанської міської ради з клопотанням №6 в порядку, передбаченому ст. 118 ЗК України, з проханням надати дозвіл на розробку проекту землевідведення земельної ділянки №6. До клопотання додано графічні матеріали.

10. Листом від 09.10.2015 Бучанська міська рада надіслала йому витяг з рішення від 24.09.2015 №2526-78-VI «Про розгляд заяв громадян», за яким міська рада вирішила відмовити громадянам відповідно до списку (додаток 1) в наданні дозволу, в тому числі і ОСОБА_1 (14 заяв).

11. З постанови Оболонського районного суду м. Києва від 18.08.2016 (справа №756/6137/16-а) вбачається, що 26.11.2015 ОСОБА_1 вже звертався до Бучанської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) не більше 0,10 га. Рішенням від 24.12.2015 №94-4-VІІ Бучанської міської ради відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу. Зазначеним судовим рішенням позов ОСОБА_1 було задоволено, а саме визнано протиправним і скасовано рішення від 24.12.2015 №94-4-VІІ, зобов`язано Бучанську міську раду повторно з дня набрання судовим рішенням законної сили розглянути клопотання про надання дозволу від 26.11.2015, зобов`язано подати звіт про виконання судового рішення.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

12. Позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що до клопотання від 22.07.2015 додав графічні матеріали з позначенням контуру бажаної до відведення у його власність земельної ділянки, яка розташована в м. Буча, КОАТУУ: , зона: 01, квартал: 132 - згідно з публічної кадастрової карти, орієнтовного розміру 0,1000 га. Проте міська рада рішенням від 24.09.2015 відмовила йому у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не вказавши жодних підстав для відмови.

13. Відповідач проти позову заперечував з тих підстав, що ОСОБА_1 додав копію публічної кадастрової карти України, зокрема без зазначення на ній області, району, міста, та з позначенням 35-ти земельних ділянок на невідомій території. Тому не можливо визначити точне місце розташування бажаної для відведення земельної ділянки, а відтак у наданні дозволу відмовлено правомірно, з підстав передбачених ст. 118 ЗК України.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14. Відмовляючи в позові, суди виходили з того, що позивачем до клопотання про надання дозволу додано копію публічної кадастрової карти України без зазначення на ній області, району та міста, що не дає можливість встановити конкретне місце розташування земельної ділянки, яку ОСОБА_1 хотів безоплатно отримати. Це не є графічними матеріалами. Підстави відмови в наданні дозволу відповідають підставам, зазначеним у ст. 118 ЗК України.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

15. Позивач у касаційній скарзі покликається на порушення судами норм матеріального і процесуального права. На його переконання суди неправильно оцінили, що є графічним матеріалом, який дає можливість визнати точне місце розташування бажаної для відведення земельної ділянки. На графічних матеріалах видно позначення контуру бажаної до відведення земельної ділянки (НОМЕР_3 ), яка розташована в м. Буча, КОАТУУ: , зона: 01, квартал: 132 - згідно з публічної кадастрової карти, орієнтовного розміру 0,1000 га. Земельна ділянка (№6) віднесена до категорії земель житлової та громадської забудови. Відповідає цільовому призначенню для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Цільове та функціональне призначення земельної ділянки НОМЕР_3, вказаної в графічному матеріалі відповідає містобудівній документації м. Буча .

16 . Відповідач не надав заперечення на касаційну скаргу.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

17. Верховний Суд розглянув доводи касаційної скарги, перевірив правильність застосування норм матеріального та процесуального права та дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення.

18. Розглядаючи справу, суди оцінили правомірність підстав відмови Бучанської міської ради у надані дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, які зазначено у рішенні від 24.09.2015 №2526-78-VI.

19. Суд звертає увагу, що питання відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) не більше 0,10000 га вже було предметом судового оскарження у справі №756/6137/16-а. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 18.08.2016, яка набрала законної сили, спір було вирішено на користь ОСОБА_1 шляхом визнання протиправним і скасування рішення від 24.12.2015 №94-4-VІІ, зобов`язання Бучанської міської ради повторно розглянути клопотання від 26.11.2015 про надання дозволу, зобов`язано подати звіт про виконання судового рішення.

20. Водночас, спірні правовідносини у даній справі не пов`язані з невиконанням постанови Оболонського районного суду м. Києва від 18.08.2016. Оскаржуване рішення від 24.09.2015 №2526-78-VI було прийнято за результатами клопотання від 22.07.2015, і передувало рішенню від 24.12.2015 №94-4-VІІ, прийнятому за результатами розгляду клопотання від 26.11.2015.

21. Суди обох інстанцій досліджували обставини, через які позивачеві було відмовлено у наданні дозволу, та дійшли висновку, що Бучанська міська рада діяла у відповідності до статті 118 ЗК України, а відтак відмова відповідача була правомірною.

22. Верховний Суд погоджується з цим висновком.

23. Відповідно до ч.6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

24. Згідно з частиною 7 наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

25. Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

26. Отже, ЗК України встановлює, що до клопотання про отримання земельної ділянки слід додавати графічні матеріали, на яких зазначено її бажане місце розташування. Метою надання цих матеріалів є необхідність її ідентифікації для перевірки відповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

27. Від перевірки цих підстав залежить рішення органу, що уповноважений розпоряджатись земельною ділянкою про надання чи відмову в надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

28. Відповідно до ч.1 ст. Закону України "Про Державний земельний кадастр" кадастрова карта (план) - графічне зображення, що містить відомості про об`єкти Державного земельного кадастру.

29. Згідно з ч.1, 5 ст. 35 цього Закону кадастрова карта (план) ведеться для актуалізованого відображення у часі об`єктів Державного земельного кадастру у межах кадастрового кварталу, кадастрової зони, у цілому в межах території адміністративно-територіальної одиниці (село, селище, місто, район, область, АР Крим). Викопіювання з кадастрової карти (плану) може бути надане фізичним та юридичним особам. Порядок надання такого викопіювання встановлюється Порядком ведення Державного земельного кадастру.

30. Як визначено пунктом 20 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, відомості про кадастрове зонування земель у межах території України включають: 1) номери кадастрових зон і кварталів; 2) опис меж кадастрових зон і кварталів (координати точок повороту меж кадастрових зон і кварталів у єдиній державній системі координат); 3) площу кадастрових зон і кварталів; 4) підстави для встановлення меж кадастрових зон і кварталів (електронні копії документів, на підставі яких встановлено такі межі (відповідні накази Держгеокадастру та його територіальних органів, документація із землеустрою щодо встановлення меж державного кордону, адміністративно-територіальних одиниць та рішення уповноважених органів про її затвердження).

31. Пунктами 46-48 Порядку ведення Державного земельного кадастру визначено, що з метою надання фізичним та юридичним особам актуальної картографічної інформації про об`єкти Державного земельного кадастру згідно з пунктами 162-199 цього Порядку виготовляється викопіювання з кадастрової карти (плану) викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану) за формою згідно з додатком 7. Викопіювання виготовляється в масштабі, який забезпечує чітке відображення усіх елементів картографічної основи Державного земельного кадастру та відображених на ній відомостей Державного земельного кадастру (зокрема обліковий номер об`єкта Державного земельного кадастру; кадастровий номер земельної ділянки; номер кадастрового кварталу; номер кадастрової зони; найменування адміністративно-територіальної одиниці).

32. Таким чином, основою землеустрою в Україні є дані Державного земельного кадастру, до якого вносяться відомості про всі без виключення землі.

33. Ведення Державного земельного кадастру відповідно до пункту 4 наведеного Положення здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи. Держателем Державного земельного кадастру є Держгеокадастр.

34. Відтак, графічні матеріали, що подаються громадянами для безоплатного отримання у власність земельних ділянок, мають ґрунтуватись на даних Державного земельного кадастру.

35. Суди попередніх інстанцій досліджували копію графічного матеріалу, доданого позивачем до клопотання від 22.07.2015 (а.с. 27) та встановили, що на ньому відсутні координати місця розташування бажаної земельної ділянки з посиланням на об`єкт адміністративно-територіального поділу України, кадастрову зону та кадастровий квартал (фрагмент).

36. Скаржник просить скасувати судові рішення, посилаючись лише на неправильну оцінку судами цього доказу.

37. Колегія суддів з урахуванням встановленого судами та наявного в матеріалах справи графічного матеріалу, погоджується з доводами відповідача про те, що з наданого позивачем графічного матеріалу неможливо встановити місце розташування бажаної земельної ділянки. На копії ресурсу Публічної кадастрової карти вказано лише нумерацію земельних ділянок, зокрема НОМЕР_3, яку хотів отримати позивач. Інших даних, як-от про її розташованння в м. Буча, КОАТУУ: , зона: 01, квартал: 132, про які стверджував позивач, немає.

38. Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

39. У разі залишення касаційної скарги без задоволення, судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. 328, 342, 343, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб

Суддя Н.В. Коваленко