Справа № 824/469/19-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/469/19-а Головуючий суддя 1-ої інстанції - Брезіна Тетяна Миколаївна

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

14 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Шпикуляк Ю.В.,

представника апелянта: Коталейчука С.П.

позивача: Требика Б.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національної академії внутрішніх справ на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року (рішення прийнято у м. Чернівці, повний текст рішення складено 08.08.2019, час його прийняття не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної академії внутрішніх справ про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

НОМЕР_1 ЗМІСТ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

1. У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Національної академії внутрішніх справ щодо ненадання ОСОБА_1 письмової відповіді на рапорти №1, №2 від 25.01.2019;

- зобов`язати Національну академію внутрішніх справ надати ОСОБА_1 письмову відповідь на рапорти №1, №2 від 25.01.2019;

- стягнути з Національної академії внутрішніх справ моральну шкоду за незаконну бездіяльність у розмірі 1 000 000 гривень.

2. У обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.01.2019 звернувся до Національної академії внутрішніх справ із рапортом про надання розрахунку грошового забезпечення ректора Національної академії внутрішніх справ ОСОБА_2 за період з 07.11.2015 по 31.12.2018 за формою, що надана позивачу відповідачем відповідно до наказів №231 о/с та №243 о/с. Крім того, 25.01.2019 позивач звернувся до Національної академії внутрішніх справ із рапортом про надання інформації щодо того, в якому підрозділі поліції проходив службу ОСОБА_2 , на якій посаді в органах поліції перебував до призначення його на посаду ректора Національної академії внутрішніх справ та отримання звання «генерал другого рангу поліції» та просив надати витяг з наказу про переведення ОСОБА_2 Однак, станом на 15.04.2019 відповідачем не надано у місячний строк відповідь на жоден рапорт від 25.01.2019. Позивач вказує, що є особою з обмеженими можливостями та має пільги на першочерговий розгляд свого звернення, проте вказані обставини залишені відповідачем поза увагою. На переконання позивача, ненадання відповіді на запитувану інформації є прямим фактом наявності моральних страждань, як у особи, чиї права порушені незаконними діями/бездіяльністю з боку посадових осіб Національної академії внутрішніх справ.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року позов задоволено частково.

4. Визнано протиправною бездіяльність Національної академії внутрішніх справ щодо ненадання ОСОБА_1 письмової відповіді на рапорт №2 від 25.01.2019.

5. Зобов`язано Національну академію внутрішніх справ надати ОСОБА_1 письмову відповідь на рапорт №2 від 25.01.2019.

6. Стягнуто з Національної академії внутрішніх справ на користь ОСОБА_1 моральну шкоду за незаконну бездіяльність у розмірі 5000 гривень.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

7. Скаржник, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

8. Скаржник апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував вимоги ст. ст. 26, 29 КАС України у зв`язку з чим, помилково відкрив провадження у справі, оскільки Національна академія внутрішніх справ не є суб`єктом владних повноважень, а є лише юридичною особою, а тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 26 КАС України справа підлягала передачі до суду за місцезнаходженням відповідача - м. Києв.

9. Вказав, що суд першої інстанції не надав оцінку тому факту, чи можливо взагалі надати письмове підтвердження на запитання в частині отримання інформації позивачем на поставлені питання щодо того, у якому підрозділі поліції проходив службу ОСОБА_2 та на якій посаді в органах поліції перебував до призначення на посаду ректора НАВС.

10. Зазначає, що суд першої інстанції не дослідив того факту, що позивач не довів заподіяння відповідачем моральної шкоди та не конкретизував, у чому полягає моральна шкода.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

11. Судом встановлено, що згідно з довідкою до акта огляду МСЕК №091802 ОСОБА_1 встановлена перша група інвалідності (а.с. 8).

12. 25.01.2019 ОСОБА_1 звернувся до Національної академії внутрішніх справ із:

- рапортом №1 про надання розрахунку грошового забезпечення ректора Національної академії внутрішніх справ ОСОБА_2 за період з 07.11.2015 по 31.12.2018 за формою, що була надана позивачу відповідно до наказів №231 о/с та №243 о/с;

- рапортом №2 про надання інформації щодо того, в якому підрозділі поліції проходив службу ОСОБА_2 , на якій посаді в органах поліції перебував до призначення його на посаду ректора Національної академії внутрішніх справ та отримання звання «генерал другого рангу поліції» та просив надати витяг з наказу про переведення ОСОБА_2 (а.с. 9, 10).

13. Вказані рапорти направлені відповідачу 26.01.2019 та вручені 31.01.2019 (а.с. 11).

14. Відповідач листом від 08.02.20219 № 46/10-489 повідомив позивача про те, що ОСОБА_2 призначено ректором Національної академії внутрішніх справ відповідно до наказу МВС України від 11.11.2015 №2480 о/с згідно із штатним розписом від 07.11.2015. Указом Президента України №288/2016 від 02.07.2016 ректору Національної академії внутрішніх справ ОСОБА_2 , в порядку переатестування, присвоєно спеціальне звання генерала поліції 3 рангу. Указом Президента України №460/2016 від 14.10.2016 ректору Національної академії внутрішніх справ ОСОБА_2 . присвоєно спеціальне звання генерала поліції 2 рангу.

15. Також у листі зазначено, що ректор академії ОСОБА_2 у період з 07.11.2015 по 31.12.2018 отримав заробітну плату у сумі 289799 грн, а з 02.07.2016 отримував грошове забезпечення поліцейського. Надати розрахунок грошового забезпечення ректора академії за формою розрахункового листа працівника міліції неможливо, оскільки у працівників поліції передбачені інші складові грошового забезпечення. В той же час повідомлено, що сума грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат ректора академії ОСОБА_2 . становить за 2016 рік (з 02.02.2016 по 31.12.2016 ) 660274 грн, за 2017 рік 513803 грн, за 2018 рік 556105 гривень.

16. Не погоджуючись з наданою відповідачем інформацією, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

17. Скаржник вважає, що на рапорти ОСОБА_1 від 25.01.2019 надано витребувану інформацію, тому позов та твердження позивача про протиправну бездіяльність Національної академії внутрішніх справ є безпідставні. Також відповідач стверджує про відсутність підстав для стягнення моральної шкоди та ненадання позивачем доказів на підтвердження моральної шкоди.

18. Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

19. Конституція України.

20. Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 N 2939-VI.

21. Закон України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

22. Спірні правовідносини між сторонами склались з приводу нерозгляду, як вважає позивач, його рапортів №1, №2 від 25 січня 2019 року.

23. Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

24. Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів врегульовано Законом України «Про звернення громадян». Вказаний Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

25. Натомість, Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

26. Вказані конституційні положення, а також положення зазначених Законів містять правову процедуру розгляду звернень особи, запитів на інформацію зокрема, до суб`єктів владних повноважень, яка гарантує доступ особи до інформації, обов`язок розглянути звернення, запит і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

27. Зважаючи на це, а також контекст спірних правовідносин, що склались між сторонами, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що у постанові Верховного Суду від 25 липня 2019 року у справі № 826/13000/18 зазначено, що правова процедура («fair procedure» - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади.

28. Правова процедура встановлює межі вчинення повноважень органом публічної влади і, в разі її неналежного дотримання, дає підстави для оскарження таких дій особою, чиї інтереси вона зачіпає, до суду.

29. Встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.

30. Ця правова процедура спрямована на забезпечення загального принципу юридичної визначеності, складовою якої є принцип легітимних очікувань як один з елементів принципу верховенства права, тобто особа правомірно очікує отримати у передбачений законом спосіб відповідь на порушене перед суб`єктом, якому адресовано звернення, питання відповідно та у спосіб, передбачений законом.

31. Для правильного вирішення цього спору головним є визначення, чи позивач звернувся до відповідача зі зверненням у порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян», чи з запитом на інформацію у порядку, визначеному Законом України «Про доступ до публічної інформації», що дасть змогу оцінити дії відповідача на їх відповідність одному чи іншому закону.

32. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 27.09.2019 у справі № 591/4260/16-а.

33. Суд апеляційної інстанції встановив, рапорти позивача за своєю суттю є запитами на доступ до публічної інформації в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації», що не було зроблено судом першої інстанції.

34. Положеннями статті 19 вказаного Закону передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

35. Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

36. Водночас, відповідно до статті 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

37. Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

38. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

39. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

40. Зміст рапортів позивача від 25 січня 2019 року, адресованих ректору Національної академії внутрішніх справ, свідчить, що такі рапорти є запитами на інформацію в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації», що підтверджує відповідні доводи відповідача, викладені у апеляційній скарзі.

41. Таким чином, розглядаючи запити на інформацію відповідач повинен був керуватись Законом України «Про доступ до публічної інформації».

42. Вирішуючи питання правомірності дій відповідача в частині розгляду запитів на інформацію, в першу чергу необхідно з`ясувати, чи володіє та/або зобов`язаний володіти розпорядник інформації відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, інформацією, щодо якої зроблено запит позивачем.

43. Як вбачається з матеріалів справи, 25.01.2019 ОСОБА_1 звернувся до Національної академії внутрішніх справ із:

- рапортом №1 про надання розрахунку грошового забезпечення ректора Національної академії внутрішніх справ ОСОБА_2 за період з 07.11.2015 по 31.12.2018 за формою, що була надана позивачу відповідно до наказів №231 о/с та №243 о/с;

- рапортом №2 про надання інформації щодо того, в якому підрозділі поліції проходив службу ОСОБА_2 , на якій посаді в органах поліції перебував до призначення його на посаду ректора Національної академії внутрішніх справ та отримання звання «генерал другого рангу поліції» та просив надати витяг з наказу про переведення ОСОБА_2

44. Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом (частина перша статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

45. Отже, вирішення питань, порушених позивачем у запитах віднесено до компетенції Національної академії внутрішніх справ і водночас запитувана інформація є публічною.

46. Колегія суддів, вважає, що після надходження відповідних запитів позивача, відповідач повинен був дотримуватись Закону України «Про доступ до публічної інформації» та розглянути запити позивача відповідно до його вимог.

47. Так відповідач листом від 08.02.20219 № 46/10-489 повідомив позивача про те, що ректор академії ОСОБА_2 у період з 07.11.2015 по 31.12.2018 отримав заробітну плату у сумі 289799 грн, а з 02.07.2016 отримував грошове забезпечення поліцейського. Надати розрахунок грошового забезпечення ректора академії за формою розрахункового листа працівника міліції неможливо, оскільки у працівників поліції передбачені інші складові грошового забезпечення. В той же час повідомлено, що сума грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат ректора академії ОСОБА_2 . становить за 2016 рік (з 02.02.2016 по 31.12.2016 ) 660274 грн, за 2017 рік 513803 грн, за 2018 рік 556105 гривень.

48. Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки за змістом листа Національної академії внутрішніх справ від 08.02.2019 позивачу надано вичерпну відповідь по суті порушених у рапорті №1 від 25.01.2019 питань, то підстави для задоволення даної позовної вимоги відсутні.

49. Також колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач допустив протиправну бездіяльність в частині ненадання повної інформації на рапорт № 2, з урахуванням такого.

50. Позивач у рапорті № 2 просив відповідача надати інформацію про те:

- в якому підрозділі поліції проходив службу ОСОБА_2 ;

- на якій посаді в органах поліції перебував ОСОБА_2 до призначення його на посаду ректора Національної академії внутрішніх справ;

- інформацію про отримання звання «генерал другого рангу поліції»;

51. Крім того, просив надати витяг з наказу про переведення ОСОБА_2

52. У свою чергу, відповідач у листі від 08.02.2019 повідомив позивача, що ОСОБА_2 призначено ректором Національної академії внутрішніх справ відповідно до наказу МВС України від 11.11.2015 №2480 о/с згідно із штатним розписом від 07.11.2015. Указом Президента України №288/2016 від 02.07.2016 ректору Національної академії внутрішніх справ ОСОБА_2 , в порядку переатестування, присвоєно спеціальне звання генерала поліції 3 рангу. Указом Президента України №460/2016 від 14.10.2016 ректору Національної академії внутрішніх справ ОСОБА_2 . присвоєно спеціальне звання генерала поліції 2 рангу.

53. Проте, з наведеного вбачається, що позивачу не повідомлено:

- в якому підрозділі поліції проходив службу ОСОБА_2 ;

- на якій посаді в органах поліції перебував ОСОБА_2 до призначення його на посаду ректора Національної академії внутрішніх справ.

54. Також у листі відповідача від 08.02.2019 відсутні відомості про надіслання, чи відмову у видачі копії витягу з наказу про переведення ОСОБА_2

55. Колегія суддів зазначає, що висновок суду першої інстанції про ненадання позивачу інформації щодо отримання звання «генерал другого рангу поліції» є безпідставним, оскільки у листі відповідача від 08.02.2019 зазначено, що Указом Президента України №460/2016 від 14.10.2016 ректору Національної академії внутрішніх справ ОСОБА_2 . присвоєно спеціальне звання генерала поліції 2 рангу. Тобто, запитувачу надано відповідь у цій частині.

56. Щодо вимоги про стягнення відшкодування моральної шкоди, то суд першої інстанції вважав, що оскільки в ході розгляду справи встановлено протиправну бездіяльність Національної академії внутрішніх справ щодо ненадання ОСОБА_1 , особі з обмеженими можливостями, повної відповіді на рапорт №2 від 25.01.2019, позивач має право на відшкодування за рахунок Національної академії внутрішніх справ моральної шкоди в сумі 5000 грн. Також суд вказав, що сам лише факт правопорушення має своїм наслідком спричинення моральної шкоди.

57. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині з урахуванням такого.

58. За приписами пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

59. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

60. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України).

61. З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи те, що в матеріалах справи наявні докази на підтвердження причинного зв`язку між бездіяльністю відповідача та завданням позивачу моральної шкоди (у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань, тощо), а також враховуючи встановлену позивачу першу групу інвалідності, пов`язану із проходженням служби в ОВС, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

62. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

63. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

64. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

65. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

66. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

67. Переглянувши судове рішення в межах апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Національної академії внутрішніх справ залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 15 листопада 2019 року.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.