Справа № 344/15038/19
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/11193/19

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.09.2019 року (рішення ухвалене у м. Івано-Франківськ судом у складі головуючого судді Шамотайла О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови 08/680 від 24.07.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що постановою № 08/680 року адміністративної комісії при виконавчому комітетові Івано-Франківської міської ради по справі про адміністративне правопорушення від 24.07.2019 року вона визнана винною в тому, що порушила п. 13.8 правил благоустрою м. Івано-Франківська, а саме, розміщення зовнішньої реклами у вигляді (спотикача) за адресою: АДРЕСА_1 що в АДРЕСА_2 , у зв`язку з цим на неї накладено штраф у розмірі 850 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 152 КУпАП. Вважає, що правопорушення не вчиняла, а сама постанова про адміністративне правопорушення № 08/680 від 24.07.2019 є протиправною та підлягає скасуванню. Просив позов задоволити.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.09.2019 року адміністративний позов задоволено. Поновлено строк на оскарження постанови №08/680 від 24.07.2019 року. Скасовано постанову №08/680 від 24.07.2019 року адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850,00 гривень за порушення, передбачене ст.152 КУпАП. Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП, - закрито. У задоволенні решти вимог позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що та підтверджується оскаржуваною постановою № 08/680 адміністративної комісії при виконавчому комітетові Івано-Франківської міської ради по справі про адміністративне правопорушення від 24 липня 2019 року адміністративна комісія встановила, що ОСОБА_1 порушила п. 13.8 правил благоустрою м. Івано-Франківська, а саме, розмістила зовнішню рекламу у вигляді спотикача за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушила ст. 152 КУпАП. У зв`язку з цим на неї накладено штраф у розмірі 850 грн.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 496 від 25 червня 2019 року, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

П.13.8 Правил благоустрою м. Івано-Франківська затверджених рішенням Івано-Франківської міської ради від 02.05.2018 року №106 (надалі Правил), встановлено, що на території міста Івано-Франківська категорично заборонено розміщення реклами у вигляді спотикачів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про рекламу» реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Згідно ч. 7 ст. 8 Закону України «Про рекламу» розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону України «Про рекламу» вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Згідно пункту 2 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2067 від 29.12.2003 вивіска чи табличка - елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли суб`єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.

Відтак, у випадку коли на фасаді будівлі, яку займає суб`єкт господарювання, та/або біля входу (в`їзду) до неї розміщено інформаційну вивіску, інформація на якій не містить закликів до придбання товару чи надання послуги або іншої інформації, що призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару (послуги), така інформація не є рекламою.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено, що Стехна ОСОБА_2 . працює менеджером з надання кредитів у кредитному офісі, та не є посадовою особою у розумінні вищезазначених норм, оскільки вона не здійснює організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції. Її функціональні обов`язки, права і відповідальність, визначає посадова інструкція.

До цих обов`язків не належить будь які дії щодо розміщення, узгодження, прийняття рішень щодо встановлення рекламних конструкцій. Позивачем в Протоколі зазначено, що спотикач розміщений на основі указу керівництва. Проте, фахівець муніципальної інспекції з благоустрою ОСОБА_3 . складаючи Протокол навіть не з`ясував хто саме є власником рекламного засобу.

Спотикач, який є предметом адмінправопорушення та містить рекламний матеріал, належить ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», де позивач працює.

Вона не має відношення до виготовлення чи прийняття рішень щодо розміщення рекламних матеріалів її роботодавця.

Відтак, апеляційний суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 152 КУпАП.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.09.2019 року у справі №344/15038/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

Постанова остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 13.11.2019р.