Справа № 1.380.2019.005058
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.005058
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2019 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Крутько О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 06.09.2019 року щодо відмови ОСОБА_1 провести перерахунок пенсії по втраті годувальника в розмірі 50 % від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 , розрахованої на підставі довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Львівській області від 28.08.2019 року №02-618/19;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести з 01.02.2019 року перерахунок та виплачувати без обмеження максимальним розміром ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника в розмірі 50 % від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 , розрахованої на підставі довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Львівській області від 28.08.2019 року №02-618/19.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 05.11.1977, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 , виданим 05.11.1977 відділом ЗАГС Бориславського міськвиконкому Львівської області. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та з 21.07.2017 року отримує пенсію по втраті годувальника в розмірі 50 % від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 у розмірі 12240,00 грн. Позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області №02-618/19 від 28.08.2019 року про суддівську винагороду, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці. Листом від 06.09.2019 за №1636/03.16-10 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії по втраті годувальника, у зв`язку із тим, що законодавчо не врегульовані питання щодо перерахунку пенсій по втраті годувальника від щомісячного грошового утримання судді у відставці.

Ухвалою суду від 10.10.2019 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та запропоновано відповідачу у десятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому зазначає, що ОСОБА_2 отримував довічне грошове утримання судді, призначене йому на підставі норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Питання пенсійного забезпечення членів сім`ї суддів, в тому числі у випадку втрати годувальника не було врегульовано ні Законом України «Про статус суддів», ні Законом України «Про судоустрій і статус суддів», на підставі якого ОСОБА_2 призначалось довічне грошове утримання. Крім того, отримання пенсії по втраті годувальника не передбачає виникнення права у особи, яка не відноситься до суб`єктів, яким надано право на пенсію за спеціальним Законом (Законом України «Про судоустрій і статус суддів»), на перерахунок пенсії згідно норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та з підстав, що надають право виключно суддям на здійснення перерахунку призначеної пенсії. Розмір пенсії судді або його довічного грошового утримання не підлягає перерахунку після його смерті, якщо право на таку пенсію або довічне грошове утримання годувальник не мав за життя. Відповідач вважає, що оскільки позивач звернулась за призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника саме на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розмір такої пенсії обчислюється виходячи з розміру пенсії за віком померлого годувальника. Іншого вищевказаним Законом не передбачено. Таким чином, виплата довічного грошового утримання нерозривно пов`язана з конституційно визначеним статусом професійного судді, не є видом пенсії у розумінні законодавства, а відтак її розмір не може бути базовою величиною при розрахунку розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника, у випадку призначення та перерахунку такої пенсійної виплати непрацездатним членам сім`ї судді.

Представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву. Зазначає, що відповідачем не спростовано право позивача на перерахунок раніше призначеної пенсії у разі втрати годувальника на підставі норм. ст.38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.47 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 , виданим 05.11.1977 відділом ЗАГС Бориславського міськвиконкому Львівської області.

ОСОБА_2 працював на посаді голови Жовківського районного суду Львівської області до 07.02.2011 та після виходу у відставку з 04.07.2013 отримував довічне грошове утримання судді у відставці у сумі 24480 грн., що підтверджується листом Личаківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова від 10.01.2018 №123/04-15.

20.07.2017 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Суд встановив, що позивачу як непрацездатній особі, яка перебувала на утриманні померлого, з 31.10.2017 призначено пенсію відповідно до п.1 ст.37 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50 % від пенсії за віком померлого годувальника у розмірі 3777,39 грн.

10.01.2018 ОСОБА_1 звернулась із заявою до Личаківського об`єднаного Пенсійного фонду України про перехід з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, з врахуванням довічного грошового утримання судді у відставці.

19.01.2018 Личаківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м.Львова прийняте рішення №1/10 від 19.01.2018 про відмову в призначенні як дружині у зв`язку з втратою годувальника і з врахуванням довічного грошового утримання працюючого судді.

Позивач, вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника і з врахуванням довічного грошового утримання працюючого судді звернулася до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16.07.2018 у справі №813/2037/18 позов задоволено повністю. Визнано протиправним і скасовано рішення Личаківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова від 19.01.2018 №212/07-16 про відмову в призначенні як дружині у зв`язку з втратою годувальника і з врахуванням довічного грошового отримання працюючого судді від 19.01.2018 №1/10. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника з 21.07.2017 в розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 .

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.07.2018 року по справі №813/2037/18 розпорядженням від 10.11.2018 позивачу призначено з 21.07.2017 року пенсію по втраті годувальника в розмірі 50 % від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 розмірі пенсії згідно рішення суду складає 12240,00 грн.

29.08.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії та надала довідку № 02-618/19 від 28.08.2019 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Копія довідки надана в додатках до позову (а.с.24).

06.09.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області листом за №1636/03.16-10 повідомило позивача проте, що законодавчо не врегульовані питання щодо перерахунку пенсій по втраті годувальника від щомісячного грошового утримання судді у відставці, а відтак відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку позивачу пенсії по втраті годувальника, позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України.

Законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення та визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частиною 1 статті 1 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Виходячи із системного аналізу ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ч.1 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання є альтернативою пенсії, що і підтверджує однакову правову природу таких виплат.

Така правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 21.01.2016 року у справі № 677/2056/14-а.

Конституційний Суд у рішенні від 8.06.2016 №4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) зауважив таке: «Гарантії незалежності суддів встановлено у ст.48, 52 розд. III, ст.117 розд. VII, розд. IX, X Закону України «Про судоустрій і статус суддів у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», зі змісту яких вбачається, що однією з гарантій незалежності суддів є їх належне матеріальне та соціальне забезпечення, зокрема надання суддям за рахунок держави суддівської винагороди, а суддям у відставці - щомісячного довічного грошового утримання або пенсії за вибором. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією гарантій незалежності суддів».

У рішенні від 03.06.2013 №3-рп/2013 Конституційний Суд констатував, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі щодо неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить ч.1 ст.55 Конституції (абз.2 п.3 мотивувальної частини).

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону та діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж: до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.

Згідно із ст.37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Пунктом 3 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Окрім цього, відповідно до ч.1 ст.38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягни пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Згідно матеріалів справи, позивач знаходилась на утриманні свого чоловіка (судді у відставці) ОСОБА_3 . та після його смерті отримала право на пенсію по втраті годувальника.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16.07.2018 у справі №813/2037/18, яке набрало законної сили 25.09.2018 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника з 21.07.2017 в розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, відповідачу визначено розмір з якого треба виходити при призначенні пенсії, 50% щомісячного довічного грошового утримання судді, померлого годувальника ОСОБА_3 .

Згідно з вимогами ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до пункту 8 частини четвертої статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді (частина шостою статті 47 вказаного Закону).

Відповідно до ч.1 ст.142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого» виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання

З огляду на ч.4 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання

Згідно ст. 142 ч. 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Так, згідно із пунктом 54 Рекомендації CM/Rес (2010)12) від 17 листопада 2010 року Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки - "оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов`язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв`язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці".

Виходячи з наведеного, конституційний статус судді зумовлює обов`язок держави гарантувати достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці - щомісячне довічне грошове утримання. Статус судді та його елементи, зокрема, матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а виступає засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

28.08.2019 року ОСОБА_1 отримала довідку від Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області №02-618/19, якою підтверджено, що станом на 01.01.2019 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 48985,50 грн. (з них: посадовий оклад 28815,00 грн., надбавка за вислугу років (70 %, за понад 30 років) - 20170,50 грн.).

Оскільки, позивачу була призначена пенсія по втраті годувальника та рішенням суду встановлено, що її розмір складає 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (померлого чоловіка позивача), у зв`язку із чим у ОСОБА_1 виникло право на звернення до відповідача для здійснення перерахунку пенсії по втраті годувальника відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846).

Відповідно до ч. 2 ст. 38 розділу V «Пенсія у зв`язку з втратою годувальника в солідарній системі» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України передбачено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, а не з дня зміни розміру складових суддівської винагороди.

Суд зазначає, що отримувана годувальником ( ОСОБА_3 ) сума щомісячного грошового утримання за правовою природою являлась призначеною на законних підставах регулярною пенсійною виплатою за рахунок державних коштів, а тому повинна бути врахована відповідачем для здійснення перерахунку пенсії позивача.

Таким чином, зміна розміру раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання є підставою для зміни розміру пенсії, у даному випадку, по втраті годувальника, призначеної виходячи з розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Жодних аргументів проти наведених позивачем та вказаних вище судом законодавчих підстав для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання відповідачем не наведено.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови в перерахунку пенсії є протиправними.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплачувати без обмеження максимальним розміром ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника в розмірі 50 % від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 , розрахованої на підставі довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Львівській області від 28.08.2019 року №02-618/19, суд зазначає наступне.

Верховний суд у постанові №1640/2594/18 від 06.03.2019р. вказав, що повноваження державних органів не є дискредиційними, коли є лише один правомірний та законно обгрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити певні конкретні дії, якщо їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього у судовому порядку.

Також, суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Приймаючи до уваги вище наведе, суд доходить висновку, що позовна вимога про зобов`язання відповідача провести з 01.02.2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника в розмірі 50 % від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 , розрахованої на підставі довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Львівській області від 28.08.2019 року №02-618/19 підлягає задоволенню.

При цьому, задоволення позову в цій частині не є втручанням суду в дискреційне повноваження Пенсійного фонду, оскільки відповідач не був позбавлений права здійснити свої повноваження у спосіб та в межах передбачених діючим пенсійним законодавством, проте жодних дій щодо забезпечення права позивача на належне їй пенсійне забезпечення з боку Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області не вчинено.

Відповідно до положень ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 провести перерахунок пенсії по втраті годувальника в розмірі 50 % від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 , розрахованої на підставі довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Львівській області від 28.08.2019 року №02-618/19.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести з 01.02.2019 року перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника в розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 , розрахованої на підставі довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Львівській області від 28.08.2019 року №02-618/19.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул.Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016, ) за рахунок бюджетних асигнувань 768,40 грн. сплаченого судового збору на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Крутько О.В.