Справа № 0240/3578/18-а
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 0240/3578/18-а

адміністративне провадження № К/9901/29522/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Саприкіної І. В.,

суддів Чиркіна С. М., Шарапи В. М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року у справі за його позовом до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу і зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Вінницькій області (далі - ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області) про:

- визнання протиправним та скасування наказу від 21 вересня 2018 року, яким відмовлено у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з метою подальшого передання у власність для ведення фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю) 3,3 га в умовних кадастрових гектарах на території Вербівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (за межами населеного пункту, державної форми власності );

- зобов`язання повторно розглянути клопотання із урахуванням висновків суду, зроблених в судовому рішенні, та надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з метою подальшого передання у власність для ведення фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю) 3,3 га в умовних кадастрових гектарах на території Вербівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, як члену фермерського господарства «Озерне-2015» (за межами населеного пункту, державної форми власності ).

Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 14 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2019 року, адміністративний позов задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував наказ ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 21 вересня 2018 року № 2-12500/15-18-СГ про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки, з метою подальшого передання у власність для ведення фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю) 3,3 в умовних кадастрових гектарах на території Вербівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (за межами населеного пункту, державної форми власності). Зобов`язав ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 20 вересня 2017 року про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з метою подальшого передання у власність для ведення фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю) 3,3 в умовних кадастрових гектарах на території Вербівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (за межами населеного пункту, державної форми власності ) з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні. У решті позовних вимог відмовив.

10 липня 2019 року позивач подав до суду першої інстанції заяву про визнання протиправним наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 11 травня 2019 року № 2-7050/15-19-СГ, прийнятого на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року, та просив винести окрему ухвалу в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Вінницький окружний адміністративний суд ухвалою від 22 липня 2019 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року, відмовив у задоволенні зазначеної вище заяви.

Не погодившись з такими судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, 24 жовтня 2019 року позивач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу відповідно до ст. 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у якій просить скасувати ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його заяву від 10 липня 2019 року.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд установив, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки ця скарга не відповідає вимогам ст. 328 КАС України з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в п. 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 ч. 1 ст. 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

З касаційної скарги убачається, що ОСОБА_1 оскаржує постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року, прийняту за результатами перегляду ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року про відмову в задоволенні його заяви про визнання протиправним наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 11 травня 2019 року № 2-7050/15-19-СГ та винесення окремої ухвали в порядку ст. 383 КАС України.

Виходячи з того, що ч. 2 ст. 328 КАС України містить вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, оскаржувана ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні зазначеної вище заяви, а також постанова суду апеляційної інстанції за наслідками її перегляду касаційному оскарженню не підлягають.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначена норма Кодексу узгоджується з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, згідно з яким до основних засад судочинства відноситься забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках. Аналогічне положення закріплене у п. 7 ч. 3 ст. 2 та ч. 1 ст. 13 КАС України, а також ч. 1 ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Крім того, серед основних напрацьованих Європейським судом з прав людини підходів до касаційного перегляду судових рішень та, відповідно, застосування «процесуальних фільтрів» до такого перегляду слід віднести наступні:

- Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) не зобов`язує держави створювати апеляційні або касаційні суди, проте, якщо вони створені, то особі має гарантуватися дотримання гарантій п. 1 ст. 6 Конвенції на рівні цих судів, хоча у таких випадках можуть застосовуватися менш суворі стандарти.

- право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати передбачуваним обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

- сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору або наявність сумнів у правильності рішення, яке набрало законної сили, не може бути самостійною підставою для оскарження судового рішення.

- жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

- головною функцією судів вищих інстанцій з перегляду є розгляд правових питань, що мають важливе та виключне значення, усунення фундаментальних правових помилок і недоліків, допущених судами нижчих інстанцій, забезпечення єдності судової практики, уніфікованого та єдиного застосування права, а не новий розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають вагомі підстави (непереборні обставини), які передбачені у законодавстві.

Ураховуючи, що касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судове рішення, яке за законом не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті провадження за цією скаргою слід відмовити.

Виходячи з викладеного та керуючись ст. 328, 333 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року у справі за його позовом до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу і зобов`язання вчинити дії.

Надіслати ОСОБА_1 копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Саприкіна

Судді: С. М. Чиркін

В. М. Шарапа