Справа № 186/1562/19
Суддя: Місюра К. В.
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 186/1562/19
Провадження № 2-а/188/22/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Місюра К.В.

при секретарі: Хандрига Л.І.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (м. Першотравенськ Дніпропетровської області)

до Поліцейського 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержанта поліції Івановського Максима Сергійовича (м. Дніпро)

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області (м. Дніпро)

про скасування постанови

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 (м. Першотравенськ Дніпропетровської області) просить скасувати постанову серії ЕАК № 1519361 від 14.09.2019. про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425, 00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.09.2019р. в Новомосковському району Дніпропетровської області поліцейським 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержантом поліції Івановським Максимом Сергійовичем складено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1519361 за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В зазначеній постанові вказано, що позивач 14 вересня 2019 року о 12:51 годині на 238 км а/д М-04 в Новомосковському районі Дніпропетровської області, керуючи автомобілем Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_1 , перетнув дорожню розмітку 1.1 та на вимогу пред`явити своє водійське посвідчення, його не пред`явив, чим порушив п. 2.4.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність, згідно ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач не визнав факту скоєння ним правопорушення, що і зумовило його звернення до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, направив заяву, відповідно до якої просив розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання також не з`явились, направили до суду відзив на позов, згідно якого просили відмовити в задоволенні позовних вимог, та розглянути справу за їх відсутності.

Враховуючи строки розгляду справ вказаної категорії, передбачені ч. 1 ст. 286 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та наявності відповідних клопотань з їх боку.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.09.2019р. на 238 км а/д М-04 в Новомосковському районі Дніпропетровської області поліцейським 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержантом поліції Івановським Максимом Сергійовичем складено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1519361 за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425, 00 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач не погодився з зазначеною вище постановою, що і зумовило його звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Також, відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України від 01 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Разом з тим, як вбачається з відеозапису реєстратора, закріпленим на форменому одязі патрульного і доданого до матеріалів справи, та не заперечується й позивачем, останній відмовився пред`явити посвідчення водія для перевірки на вимогу працівника поліції, що вказує на правомірність притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі частини першої статті 126 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Так, судом встановлено, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1519361 від 14 вересня 2019 року складена з огляду на відсутність у позивача посвідчення водія відповідної категорії, цей факт підтверджується матеріалами справи і встановлено відеозаписом реєстратора закріпленим на форменому одязі патрульного, долученого до матеріалів справи.

Суд вважає за необхідне наголосити, що, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Отже доводи позивача стосовно необґрунтованості винесення постанови, а саме факту не здійснення правопорушення, за яке передбачена відповідальність за частиною першою статті 126 КУпАП, спростовуються матеріалами справи.

Водночас, на думку позивача, він мав право не пред`являти посвідчення водія на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною.

Такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

Окремо варто зауважити, що притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за частиною першою статті 126 КУпАП за одне правопорушення з числа вчинених, є обґрунтованим, навіть коли факт перетинання дорожньої розмітки 1.1. не знайшли свого підтвердження під час розгляду вказаної справи.

Будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій відповідача та скасування постанови від 14 вересня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Відповідно, враховуючи те, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення (непред`явлення на вимогу поліцейського для перевірки посвідчення водія) мали місце, суд не вбачає підстав для скасування постанови серії ЕАК № 1519361 від 14 вересня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, позовна заява є такою, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 77, 90, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог - відмовити.

Постанову поліцейського 3 батальйону 3 роти УПП в Дніпропетровській області сержанта поліції Івановського Максима Сергійовича серії НОМЕР_2 № 1519361 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425, 00 грн., залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя К. В. Місюра

Повний текст рішення виготовлено 13.11.2019р.