Справа № 160/9646/19
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року Справа № 160/9646/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
03.10.2019 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду Українки в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які виразилися у протиправному виключенні із пільгового трудового стажу, який дає право на пенсію незалежно від віку на підставі ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 періоду роботи з 10.05.2000 року по 11.12.2001 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з моменту звернення з 20.11.2018 року.
07.10.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами на 05.11.2019 року, відповідно до ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с. 2).
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
24.10.2019 року представником відповідача подано письмовий відзив на позов, в якому представник просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_1 20.11.2018 року звернувся із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІУ, згідно якого працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років. Проте, згідно наданих позивачем документів, до стажу роботи за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України та дає право на пенсію незалежно від віку, можливо зарахувати тільки 22 роки 01 місяць 07 днів, що є недостатнім для призначення пенсії. Так, зарахування військової служби до пільгового стажу не передбачено чинним законодавством. Щодо періоду роботи з 10.05.2000 року по 11.12.2001 року, то його не зараховано до стажу роботи за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України та має право на пенсію незалежно від віку, оскільки згідно довідки №28 від 05.03.2018 року, виданої ПАТ «Дніпроважмаш», його зараховано за Списком №1. Відповідач вважає, що дії та рішення управління відповідають чинному законодавству, а вимоги позивача є безпідставними та задоволенню не підлягають, у зв`язку з чим у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 20.11.2018 року звернувся до Відділу з питань призначення та перерахування пенсій №3 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Листом Відділу з питань призначення та перерахування пенсій №3 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 28.03.2019 року №1994/Д-09 та ОСОБА_1 повідомлено про відмову в призначенні пенсії, у зв`язку із виключенням із пільгового стажу роботи періодів: роботи підручним сталевара мартенівської печі та строкової служби в армії, оскільки згідно довідки № 28 від 05.03.2018 року, виданої ПАТ «Дніпроважмаш», період роботи з 10.05.2000 року по 11.12.2001 зараховано за Списком №1, тому цей період не зараховано до стажу роботи за списком робіт і професій, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року та дає право на пенсію незалежно від віку.
Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 11.06.2019 року звернувся із скаргами до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Пенсійного фонду України.
Так, згідно наданих документів, до стажу роботи за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України та дає право на пенсію незалежно від віку, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зараховано 24 роки 6 місяців 6 днів.
Отже, спір між сторонами виник з підстав правомірності та обґрунтованості відмови відповідача у зарахуванні до пільгового стажу позивача періоду роботи з 10.05.2000 року по 11.12.2001 року.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
У роз`ясненні Міністерства соціального забезпечення Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 20 січня 1992 року № 8 (наразі п.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») встановлено, що працівникам зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до статті 14 Закону № 1788-ХІІ, але не відпрацювали повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону № 1788-ХІІ, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи та роботи у металургії із зарахуванням до нього: кожного повного року роботи гірником очисного вибою, прохідником, забійником на відбійних молотках - за 1 рік - 3 місяці; кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.
Згідно ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на призначення пенсії на пільгових умовах мають працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва, за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно записів у трудовій книжці, ОСОБА_1 навчався та працював:
- з 13.09.1990 року по 26.10.1990 року у період виробничої практики - підручним сталевара мартенівської печі 4 розряду в Дніпровському металургійному комбінаті ім. Ф.Е. Дзержинського;
- з 07.09.1991 року по 11.11.1991 року - розливником сталі 4 розряду в Дніпровському металургійному комбінаті ім. Ф.Е. Дзержинського;
- з 03.12.1991 року по 16.06.1993 року перебував на строковій службі в армії;
- з 10.08.1993 року по 26.08.1998 року - ковшовим 4 розряду в Дніпровському металургійному комбінаті ім. Ф.Е. Дзержинського;
- з 10.05.2000 року по 11.12.2001 року - підручним сталевара мартенівської печі 3 розряду в АТ «Дніпроважмаш»;
- з 17.12.2001 року по 01.07.2003 року - розливник сталі 4 розряду киснево-конвекторного цеху в ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського»;
- з 01.07.2003 року по 01.12.2007 року - розливник сталі 5 розряду киснево-конвекторного цеху в ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського»;
- з 01.12.2007 року до цього часу - розливник сталі 5 розряду розливного відділення в ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського».
Період роботи з 10.05.2000 року по 11.12.2001 року підручним сталевара мартенівської печі 3 розряду в АТ «Дніпроважмаш» не може бути зарахований до пільгового стажу, оскільки у довідці ПАТ Дніпроважмаш» від 05.03.2018 року № 28 за Списком №1 містяться посилання на розділ ХІ, Металообробка, підрозділ І, Ливарне виробництво.
Проте, суд такий висновок пенсійного органу вважає протиправним, з огляду на наступне.
Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах, пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202.
Професія «підручний сталевар», за якою працював позивач на ПАТ «Дніпроважмаш» передбачена розділом V Списку, затвердженого постановою КМУ від 31 березня 1994 року №202.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Відповідно до п. 1 зазначеного Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. В довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що запис в трудовій книжці, довідка ПАТ «Дніпроважмаш» та інші докази в сукупності є належним підтвердженням факту роботи позивача у період його роботи з 10.05.2000 року по 11.12.2001 року на посаді підручного сталевара на ПАТ «Дніпроважмаш», що дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із урахуванням всього пільгового стажу роботи понад 25 років.
Отже, відповідачем не наведено жодної підстави для не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи на ПАТ «Дніпроважмаш» з 10.05.2000 року по 11.12.2001 року. Діючи поза законом, відповідач тим самим свавільно втрутився у право позивача на отримання пільгової пенсії, що призвело до його порушення, а тому воно підлягає захисту шляхом задоволення вимог позивача в цій частині.
Таким чином, суд дійшов висновку, що обставини на які посилається відповідач є необґрунтованими та не можуть порушувати законні права позивача на включення періоду його роботи з 10.05.2000 року по 11.12.2001 року ПАТ «Дніпроважмаш» до складу пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку.
Також, суд вважає, що підлягають задоволенню і похідні позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача
З урахуванням викладеного, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Також, суд вважає, що підлягають задоволенню і похідні позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача призначити йому пенсію на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з моменту його звернення з заявою, тобто з 20.11.2018 року, з урахуванням того, що судом встановлено протиправність дій відповідача та належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення порушеного права позивача.
Так, поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".
Таким чином відповідач як суб`єкт владних повноважень не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд. Безперечно, правомірним у даному випадку виходячи із фактичних обставин конкретних правовідносин є лише один варіант поведінки.
Тож у кожному конкретному випадку на підставі досліджених судом конкретних обставин у справі суд оцінює законність, обсяг, способи та межі застосування дискреційних повноважень представниками владних органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
З урахуванням наведеного, суд зазначає, що прийняття відповідачем безпідставного та необґрунтованого рішення є по суті зловживанням своїми повноваженнями та вимагає застосування судом ефективного способу відновлення порушеного права позивача шляхом зобов`язання відповідача вчинити певні дії.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 768,40 грн. підлягає стягненню на користь позивача.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу, який дає право на пенсію незалежно від віку на підставі ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоду роботи з 10.05.2000 року по 11.12.2001 року на ПАТ «Дніпроважмаш».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з моменту його звернення з заявою, тобто з 20.11.2018 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець