Справа № 2540/2500/18
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2540/2500/18 Суддя першої інстанції: Заяць О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Бєлової Л.В. та Беспалова О.О.,

при секретарі - Кузик О.С.,

за участю:

позивача: - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 27.04.2018 року № 182-ОС «Про результати оперативно-службової діяльності прикордонного загону за тиждень» в частині оголошення «догани» водію групи інженерних машин відділення інженерного забезпечення інженерно-технічного відділу 105 прикордонного загону старшому солдату ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 02.05.2018 № 521-АГ «Про результати службового розслідування»;

- визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 21.05.2018 року № 597-АГ «Про результати службового розслідування»;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 29.05.2018 року № 231-ОС «Про підсумки підготовки персоналу прикордонного загону за І півріччя 2018 року» в частині оголошення «суворої догани» водію групи інженерних машин відділення інженерного забезпечення інженерно-технічного відділу 105 прикордонного загону старшому солдату ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 29.05.2018 року № 226-ОС «По особовому складу» в частині звільнення з військової служби за пунктом и (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини шостої статті 26 із застосуванням частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в запас старшого солдата ОСОБА_1 , водія групи інженерних машин відділення інженерного забезпечення інженерно - технічного відділу;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 04.06.2018 року № 240-ОС «По особовому складу» в частині виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення старшого солдата ОСОБА_1 , водія групи інженерних машин відділення інженерного забезпечення інженерно-технічного відділу;

- поновити ОСОБА_1 з 05.06.2018 року на посаді водія групи інженерних машин відділення інженерного забезпечення інженерно - технічного відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 );

- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 05.06.2018 року по день винесення судового рішення.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю (рішення суду набрало законної сили відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року).

07 серпня 2019 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 15291/19, відповідачем було подано заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, разом із копіями документів щодо виконання рішення суду.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року заяву Військової частини НОМЕР_1 задоволено, визнати виконавчі листі, видані Чернігівським окружним адміністративним судом 18.07.2019 року у справі № 2540/2500/18 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів такими, що не підлягають виконанню.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивачем було подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просив скасувати ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було не повно досліджено обставини, що мають значення для справи, не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відзив від ІНФОРМАЦІЯ_1 на апеляційну скаргу позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, постановляючи ухвалу про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що до відкриття виконавчого провадження обов`язок боржника за рішенням суду в частині поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за один місяць відсутній повністю у зв`язку з його добровільним виконанням.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає такий висновок суду першої інстанції обґрунтованим, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Преамбулою Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (далі - Закону) передбачено, що цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частині першій статті 5 Закону зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Рішення, що підлягають примусовому виконанню на підставі виконавчих документів визначені статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження».

З матеріалів справи вбачається, що 01.08.2019 року на адресу Чернігівського прикордонного загону від Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігова надійшли постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про стягнення виконавчого збору від 31.07.2019 року відповідно до виконавчого листа №2540/2500/18, виданого 18.07.2019 року, а саме:

№ВП №59683025: про стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 05.06.2018 по 18.07.2019 у сумі 101179,92 грн., в межах суми стягнення за один місяць.
№ВП №59682994: про поновлення ОСОБА_1 з 05.06.2018 на посаді водія групи інженерних машин ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) відповідно до виконавчого листа №2540/2500/18, виданого 18.07.2019 року.

Відповідно до ч.2 ст.364 Кодексу адміністративного судочинства України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Так, відповідно до наявних матеріалів справи, на виконання рішення суду від 18.07.2019 року наказом начальника 105 прикордонного загону від 30.07.2019 року №376-ос «Про особовий склад» старшого солдата ОСОБА_1 поновлено на військовій службі з 05.06.2018 року (як визначено рішенням суду) та призначено водієм групи інженерних машин відділення інженерного забезпечення інженерно-технічного відділу, зараховано у списки особового складу та на всі види забезпечення з 30.07.2019 року.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання позивача на відсутність у військовому квитку запису про поновлення, оскільки в даному випадку саме наказ є доказом виконання рішення суду в частині поновлення, а запис у військовому квитку робиться на підставі останнього. Також суд першої інстанції вірно враховано, що позивач з 08.08.2019 року згідно наказу від 09.08.2019 року №182-ВВ перебував на лікуванні, а тому відсутність запису у військовому квитку не спростовує факт поновлення.

Щодо відсутності речового атестату, колегія суддів зазначає, що зазначене не спростовує факту отримання позивачем речового майна, що в свою чергу, підтверджується арматурною карткою №148/19 від 30.07.2019 року, затвердженою начальником відділу речового забезпечення та скріпленою гербовою печаткою Військової частини НОМЕР_2 .

Крім того, наявність або відсутність отриманого речового майна не спростовує факту поновлення позивача на посаді, відповідно до рішення суду та виконавчого листа, що був виданий на його виконання.

Також, відповідно до платіжного доручення від 30.07.2019 року №2188 та відомості перерахувань на особисті вклади від 29.07.2019 року №136 ОСОБА_1 виплачено грошове забезпечення за один місяць у розмірі 7 496,83 грн. (а.с.172), що в повній мірі відповідає резолютивній частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року.

Решта коштів, як зазначено самим відповідачем та наголошено судом першої інстанції, має бути виплачена після набрання рішенням суду законної сили, оскільки негайному виконанню рішення суду підлягало саме в частині стягнення коштів у розмірі грошового забезпечення за один місяць.

Щодо доводів апелянта про те, що наказ № 376-ОС «Про особовий склад» від 30.07.2019 року не містить відомостей щодо скасування відповідачем наказів, які скасовані судом, колегія суддів зазначає, що, відповідно до норм чинного законодавства рішення суду є обов`язковим на усій території України, тобто, у випадку скасування наказів відповідача судом, останні є скасованими в силу закону.

Крім того, відповідно до п.1 Наказу № 994-АГ від 25.07.2019 року Начальником Чернігівського прикордонного закону наказано скасувати пункт наказу начальника 105 прикордонного загону від 29.05.2018 року № 226-ос в частині звільнення, пункт наказу начальника 105 прикордонного загону від 04.06.2018 року № 240 ос в частині виключення із списків особового складу загону та всіх видів забезпечення старшого солдата ОСОБА_1 .

Також, колегія суддів вважає необґрунтованим посилання ОСОБА_1 на той факт, що наказ про поновлення останнього на військовій службі до позивача не було доведено відповідачем з огляду на те, що матеріали справи містять пояснення гр.. ОСОБА_2 , начальника відділу кадрів (підписаних також підполковником ОСОБА_3 , майором ОСОБА_4 , працівником ОСОБА_5 ), відповідно до яких 31 липня 2019 року, в службовому кабінеті начальника відділу кадрів, ОСОБА_2 особисто, вголос, водію групи інженерних машин відділення інженерного забезпечення інженерно технічного відділу старшому солдату ОСОБА_1 було доведено наказ начальника 105 прикордонного загону від 30.07.2019 року № 376 ОС «Про особовий склад», яким його, в тому числі було зараховано до списків військової частини та поставлено на всі види забезпечення, від підпису ОСОБА_1 відмовився.

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року без змін.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 241, 242, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.Є.Пилипенко

Судді Л.В.Бєлова

О.О.Беспалов

Постанова складена в повному обсязі 11 листопада 2019 року.