Справа № 160/7577/19
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 жовтня 2019 року Справа № 160/7577/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучми К.С.
при секретарі судового засідання Чорній М.В.
представника позивача ОСОБА_1 .
представника відповідача Окорокова Є.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за правилами загального позовного провадження в режимі відеоконференції за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
У серпні 2019 року позивач звернувся до адміністративного суду з вищезазначеним позовом, в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо відмови в призначенні йому (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з безпосередньою участю в антитерористичній операції при виконанні службових обов`язків;
- зобов`язати відповідача прийняти рішення щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з безпосередньою участю в антитерористичній операції при виконанні службових обов`язків, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, передбаченої п.3 ч.1 ст.97, підпунктом в) п.3 ч.1 ст.99 Закону України "Про національну поліцію".
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22.01.2019 року він звернувся з заявою до ГУНП в Донецькій області з проханням призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу з приводу встановлення III групи інвалідності, додавши документи відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 р. № 4. Однак в порушення вимог Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського відповідачем кошти не виплачено та прийнято рішення про відмову у призначенні йому одноразової грошової допомоги.
Позивач зазначає, що 27.06.2019 року відповідачу був направлений адвокатський запит з метою отримання інформації щодо призначення/не призначення йому одноразової грошової допомоги та наданням копії відповідного висновку. 26.07.2019 року отримана відповідь від відповідача від 09.07.2019 року за вих.№19аз/26/01-2019 про те, що позивачу «....при первинному огляді МСЕК 02.12.2015 р. було встановлено 15% втрати працездатності без визначення інвалідності, у зв`язку із чим Головним управлінням МВС в Донецькій області 16.06.2016 р. була виплачена одноразова грошова допомога у розмірі 27 560 грн.». І у зв`язку із попереднім отриманням грошової допомоги та відповідно до п.8 розділу 4 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 р. № 4, враховуючи, що з дати первинного обліку МСЕК пройшло більше двох років, позивач не має права на отримання грошової допомоги». Позивач вважає, що дії відповідача є протиправними, які зумовили порушення гарантованого державою його права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до вимог чинного законодавства, в зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду з даним позовом.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд позов задовольнити з підстав, викладених у позові та з урахуванням відповіді на відзив на позовну заяву.
Представник відповідача в режимі відеоконференції пред`явлені позовні вимоги не визнала та зазначила, що дійсно 26.03.2019 р. ГУНП в Донецькій області прийнято рішення про відмову в призначенні ОСОБА_2 одноразової допомоги згідно з п.8 розділу IV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, у зв`язку з тим, що з дати первинного встановлення відсотку втрати працездатності пройшло більше двох років. 05.04.2019 р. наказом МВС від 05.04.2019 р. № 249 внесені зміни до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, в тому числі у розділі IV абз.1 п.8 викладено в наступній редакції, що якщо поліцейському після встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду, буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Представник відповідача також вказала, що в подальшому ГУНП в Донецькій області при зверненні ОСОБА_2 з вказаного приводу та адвоката Олефірової Я.В. надані роз`яснення, що позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у зв`язку з чим необхідно звернутися до відповідача з заявою та відповідним пакетом документів. До теперішнього часу від позивача заяви про виплату ОГД та відповідних документів, передбачених чинним Порядком та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського не надходило. Таким чином, ГУНП в Донецькій області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, та не порушувало прав позивача, в зв`язку із чим вважають вимоги позову є передчасними та необґрунтованими. Враховуючи викладене, представник відповідача просила суд у задоволенні позову відмовити, з урахуванням їх заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.
Судом встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 25.01.2013 р. по 06.11.2015 р. та з 07.11.2015 р. по 26.11.2018 р. в Національній поліції.
Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 26.11.2018 р. № 499 о/с відповідно до п.2 ч.1 ст.77 (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) розділу VII Закону України «Про Національну поліцію» з 26.11.2018 р. позивач звільнений зі служби в поліції. Підставою для звільнення послужило рапорт ОСОБА_2 , свідоцтво про хворобу №713/СНП, видане медичною (військово-лікарською) комісією ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Донецькій області від 06.11.2018 р.
Судом також встановлено, що 16.06.2016 р. Головним управлінням МВС України в Донецькій області ОСОБА_2 виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 27 560 грн. у зв`язку із встановленням 15% втрати працездатності без визначення інвалідності на підставі первинного огляду МСЕК 02.12.2015 р.
22.01.2019 р. позивач звернувся до УФЗБО ГУНП в Донецькій області для призначення одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у разі встановлення йому III групи інвалідності та ступеню втрати працездатності 30% під час повторного огляду МСЕК 20.12.2018 р.
26.03.2019 р. ГУНП в Донецькій області прийнято рішення про відмову в призначенні ОСОБА_2 одноразової допомоги згідно з п.8 розділу IV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (чинної на момент звернення позивача), яке затверджено наказом МВС від 11.01.2016 р. № 4, у зв`язку з тим, що з дати первинного встановлення відсотку втрати працездатності пройшло більше двох років.
Позивач пов`язує порушення своїх прав з діями відповідача щодо відмови в призначенні йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з безпосередньою участю в антитерористичній операції при виконанні службових обов`язків.
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 97 Закону «Про національну поліцію» №580 (далі - Закон № 580) одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.
Згідно з підпунктом в) п.3 ч.1 ст.99 Закону № 580, розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату: визначення поліцейському інвалідності III групи - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.
В силу ч.6 ст.100 Закону № 580 особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.
Частиною першою статті 101 Закону № 580 встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком:
а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням;
б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом);
г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.
Відповідно до ч.2 ст.97 Закону № 580 порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Згідно з підпунктом 2 п.1 розділу 2 Порядку, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.
Пунктом 1 розділу IV Порядку № 4 встановлено, що у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 6 розділу III, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою.
Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, навчального закладу, в якому поліцейський проходить (проходив) службу.
Пунктом 3 розділу IV Порядку № 4 встановлено, що рішення про призначення виплати ОГД приймається керівником органу поліції або навчального закладу, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови.
Таким чином, втрата працездатності поліцейського - пов`язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ та є підставою для призначення одноразової грошової допомоги.
Так, відмовляючи позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги відповідач вказує на те, що пунктом 8 розділу IV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського передбачено, що якщо, поліцейському протягом двох років після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням МСЕК вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Суд зазначає, що Законом України «Про Національну поліцію» не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 8 розділу IV Порядку № 4.
Вказана норма п.8 Розділу IV Порядку № 4 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності, про що зазначено Верховним Судом у подібних правовідносинах у постанові від 13.02.2018 у справі № 808/1866/16.
У відповіді на відзив на позовну заяву позивач, а в судовому засіданні його представник зазначили, що ані Законом України «Про Національну поліцію», ані Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі чи втрати працездатності поліцейського №4 не встановлено, що позивач зобов`язаний у разі прийняття рішення про відмову в призначенні йому одноразової грошової допомоги, звертатись по декілька раз до відповідного органу за призначенням грошової допомоги, поки не буде прийняте позитивне рішення. Відповідач вже відмовив позивачу 26.03.2019 р. у призначенні допомоги не лише в листах, але шляхом прийняття відповідного рішення - Висновку про відмову на підставі п.8 р.4 Порядку. Саме цю відмову позивач і оскаржує, вважає її протиправною та необґрунтованою, а тому твердження відповідача про те, що вимоги позову є передчасними та необґрунтованими є такими, що не відповідають дійсності. Прийняття 05.04.2019 року змін до Порядку ніяким чином не змінює і не скасовує прийнятий Висновок відповідачем про відмову у виплаті грошової допомоги. Роз`яснення відповідача, що позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги лише після прийняття 05.04.2019 р. змін до Порядку є такими, що протирічать Закону України «Про національну поліцію» та Порядку № 4 , оскільки днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги в разі встановлення поліцейському інвалідності - є дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії (пп.2 п.1 розділу II Порядку№ 4). Вважають, що нічого не заважало відповідачу прийняти ще один Висновок, яким прийняти рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги позивачу на підставі його заяви від 22.01.2019 р. та доданих документів до неї у зв`язку із тим, що відбулись зміни 05.04.2019 року до Порядку № 4.
Крім того суд зазначає, що вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, визначено у статті 101 Закону України «Про Національну поліцію» і підстави, з якої відповідач відмовив позивачу в призначенні вищевказаної соціальної виплати, вказана норма не містить.
Механізм здійснення виплат одноразової грошової допомоги при встановленні протягом двох років особі вищої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, а саме, що такі виплати мають здійснюватися з урахуванням вже раніше виплачених сум, не містить будь-яких застережень стосовно того, що у разі встановлення особі після спливу дворічного строку вищої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності виплата відповідних сум здійснюватися не повинна.
Таким чином, суд вважає за можливе визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з безпосередньою участю в антитерористичній операції при виконанні службових обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, суд вважає за можливе зобов`язати відповідача прийняти рішення щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з безпосередньою участю в антитерористичній операції при виконанні службових обов`язків, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, передбаченої п.3 ч.1 ст.97, підпунктом в) п.3 ч.1 ст.99 Закону України "Про національну поліцію", з урахуванням раніше виплачених сум.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно із ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду у розмірі 768,40 грн., що документально підтверджується квитанцією від 08.08.2019 року, наявною в матеріалах справи, тому судовий збір у розмірі 768,40 грн. підлягає поверненню позивачу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250 КАС України, суд, -

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо відмови в призначенні ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з безпосередньою участю в антитерористичній операції при виконанні службових обов`язків.
Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області прийняти рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з безпосередньою участю в антитерористичній операції при виконанні службових обов`язків, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, передбаченої п.3 ч.1 ст.97, підпунктом в) п.3 ч.1 ст.99 Закону України "Про національну поліцію", з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 18.10.2019 року.

Суддя К.С. Кучма