Справа № 359/5481/19
Суддя: Журавський В. В.
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/359/175/2019
Справа №359/5481/19
РІШЕННЯ

Іменем України

08 листопада 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Шабановій В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Гавриленка Бориса Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який обґрунтовує тим, що 06 червня 2019 року він, керуючи автомобілем марки «Renault», номерний знак НОМЕР_1 , рухався на 102-му км автодороги «Київ-Харків» М03 з дозволеною в межах законодавства швидкістю та був зупинений інспектором Гавриленком Б.Ю., який повідомив про перевищення швидкості руху, про порушення п.12.9б ПДР України та наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. У зв`язку з чим, інспектором поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №327017. Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 категорично заперечує. Дії інспектора поліції вважає протиправними, оскільки на зазначеній ділянці дороги не встановлено жодного знаку з обмеженням швидкості руху. Жодних доказів вчиненого ним правопорушення на місці події на вимогу позивача надано не було. Крім цього, у графі 8 оскаржуваної постанови не вказано про фото- чи відеофіксацію вчиненого правопорушення, лише зазначено якийсь незрозумілий номер. Тому незрозуміло яким саме приладом здійснювалось вимірювання швидкості руху. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачу не були роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП, а також було позбавлено можливості скористатися правом на юридичну допомогу. Тому ОСОБА_1 просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №327017, від 06 червня 2019 року.

Позивач в позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, а розгляд справи просить здійснити за його відсутності.

Інспектор взводу №1 роти №2 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП лейтенант поліції Гавриленко Б.Ю. у судове засідання не з`явився. Натомість представник відповідача Батечко Р. С. надала до суду відзив на адміністративний позов, яким просила відмовити у задоволенні пред`явленого позову. В обґрунтування відзиву вказала на те, що під час несення служби інспектором поліції Гавриленком Б.Ю. 06 червня 2019 року за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTS 20/20 було виявлено порушення ПДР України, а саме водій автомобіля марки «Renault Megan», номерний знак НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю 107 км/год в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70км/год» при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 37 км/год, чим порушив п.12.9б ПДР України. У зв`язку з цим ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу у розмірі 255 гривень. Крім цього, представник відповідача вказала на те, що в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності зазначено технічний прилад, яким здійснено відеофіксацію, а саме номер нагрудної камери інспектора АІ-00036. Також поліцейський зупинивши автомобіль, підійшов до правопорушника, належним чином представився та повідомив суть вчиненого правопорушення, ознайомив ОСОБА_1 з правами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності також водієві було запропоновано продемонструвати на екрані вимірювального приладу факт вчинення ним правопорушення. Незважаючи на це, позивач визнав факт перевищення швидкості руху. Тому представник відповідача вважає постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності обґрунтованою, законною та такою, що не підлягає скасуванню.

Дослідивши письмові та електронні докази, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 червня 2019 року інспектор взводу №1 роти №2 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП лейтенант поліції Гавриленко Б.Ю. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №327017, якою наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Зі змісту даної постанови вбачається, що 06 червня 2019 року о 10 годині 18 хвилини годині на 102-му км автодороги «Київ-Харків» М03, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Renault Megan», номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 107 км/год в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70 км/год», чим перевищив обмеження швидкості руху на 37 км/год та порушив п.12.9б ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.5,23).

Відповідно ч.1 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У відповідності до ч.1 ст.8 Закону України «Про національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з положенням п.8 ч.1 ст.23 цього Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

На підставі ч.1 ст.222 КпАП України органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 цього Кодексу.

У відповідності до положення ПДР України в зоні дії дорожнього знаку 3.29 забороняється рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові.

Згідно з п.12.9б ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7 на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з положенням ч.1 ст.99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

З дослідженого у судовому засіданні відеофайлу (а.с.22), наданого представником відповідача, з відеозаписом з нагрудної камери інспектора, підтверджуються доводи представника відповідача щодо дотримання інспектором поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. Зокрема, інспектор поліції запропоновував ОСОБА_1 ознайомитись з відеозаписом приладу TruCam, тобто з відеофікcацією порушення ним ПДР України.

Незважаючи на це, вказаним правом позивач не скористався та пояснив, що погоджується з інспектором стосовно перевищення ним швидкості руху автомобіля, оскільки він задумався, а спідометр на його автомобілі краще фіксує швидкість руху, а ніж прилад інспектора поліції, тобто TruCam.

Тому факт руху автомобіля марки «Renault Megan», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 зі швидкістю 107 км/год, підтверджується фотознімком, здійсненим за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruСam №ТСО 000722 (а.с.24), який отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року №UA-MI/1-2903-2012 (а.с.28) та пройшов повірку, чинну до 22 листопада 2019 року, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/13829 (а.с.25).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав стверджувати про факт руху автомобіля марки «Renault Megan», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , зі швидкістю 107 км/год у межах дії дорожнього знаку 3.29, яким забороняється перевищувати максимальну швидкість 70 км/год, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

При цьому, судом критично сприймається твердження позивача стосовно того, що в графі 8 оскаржуваної постанови «до постанови додаються» не вказано інформацію про фото- чи відеофіксацію вчиненого правопорушення. Оскільки, у вказаній графі зазначено номер нагрудної камери інспектора поліції - відповідача по справі, а саме: АІ -00036 , що відповідає вимогам ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію».

Доводи позивача з приводу позбавлення відповідачем його всіх прав, передбачених законодавством, в тому числі, що стосується права на юридичну допомогу, є також необґрунтованими. Відповідач під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності жодним чином не перешкоджав ОСОБА_1 скористатися правовою допомогою, проте позивач з відповідним клопотанням не звертався.

Окрім цього, слід зазначити, що санкція ч.1 ст.122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного стягнення лише у вигляді штрафу. Таким чином відсутність захисника при складенні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №327017 від 06 червня 2019 року, складена повноважною особою, за своєю формою та змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП.

Тому, приймаючи вказану постанову відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови з огляду на її правомірність.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення пред`явленого адміністративного позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.14 Закону України «Про дорожній рух», ч.1 ст.8, п.8 ч.1 ст.23 п.9 ч.1 ст.31 Закону України «Про національну поліцію», ч.1 ст.122, ч.1 ст.222, ст.251, ст.252, ч.4 та ч.5 ст.258, ст.280 КУпАП, ст.72, ч.1 та ч.2 ст.77, ч.1 ст.99, п.2 ч.1 ст.241, ч.1-ч.2 ст.243, ст.244-245, ст.246, ч.3 та ч.4 ст.286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Гавриленка Бориса Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський