Справа № 520/6123/19
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 р. № 520/6123/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Заічко О.В.,

при секретареві судового засідання - Мараєвій О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові справу за позовом Головного управління ДФС у Харківській області до Приватного підприємства "Торгівельні ряди" про накладення адміністративного арешту на кошти та за зустрічним позовом Приватного підприємства "Торгівельні ряди" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування наказу ,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про накладення адміністративного арешту на кошти Приватного підприємства "Торгівельні ряди".

Приватне підприємство "Торгівельні ряди" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з зустрічним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування наказу ГУ ДФС в Харківській області від 10.05.2019 року № 3345.

В обґрунтування позову Головне управління ДФС у Харківській області зазначило про наявність підстав для накладення арешту на кошти, які перебувають на рахунках Приватного підприємства "Торгівельні ряди", оскільки останнім було безпідставно відмовлено у допуску перевіряючих до фактичної перевірки, яка призначена наказом від 10.05.2019 року № 3345.

В обґрунтування зустрічного позову, який кореспондується з позицією відзиву на позов Головного управління ДФС у Харківській області Приватне підприємство "Торгівельні ряди" зазначило, що наказ ГУ ДФС в Харківській області від 10.05.2019 року № 3345 є неправомірний, підприємство законно скористалось своїм правом відмови в допуску перевіряючих до перевірки, отже, у контролюючого органу відсутні підстави для накладення арешту на кошти.

Головне управління ДФС надало відзив на зустрічний позов, який кореспондується з позицією відповіді на відзив ПП "Торгівельні ряди", щодо помилковості суджень ПП "Торгівельні ряди".

У судове засідання представник Приватного підприємства "Торгівельні ряди" не прибув, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, надав клопотання про відкладення розгляду справи через хворобу, до якого не додано жодних підтверджуючих доказів.

Представник Головного управління ДФС у Харківській області надав клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.

Суд, на підставі ст. 205 КАС України, вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

На адресу контролюючого органу надійшла колективна скарга разом листами Головного управління Держгеокажастру в Харківській області від 23.04.2019 КО-403/0/5-549/0/21-19 та Харківської обласної державної адміністрації від15.05.2019 року № 10-11/2004 та іншими додатками - договорами ( а.с.84-105).

Вказана податкова інформація, на думку контролюючого органу свідчила про наявність порушень законодавства щодо установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій ПП "Торгівельні ряди", що стало підставою видання ГУ ДФС в Харківській області наказу від 10.05.2019 року № 3345 "Про проведення фактичної перевірки ПП "Торгівельні ряди" (а.с.19).

23.05.2019 року уповноважені перевіряючі вийшли на перевірку, пред`явивши директору ПП "Торгівельні ряди" направлення на перевірку № 4736, № 4737 від 17.10.2019 року та службові посвідчення та вручивши останньому копію наказу 10.05.2019 року № 3345 під підпис ( а.с.17-18).

Директором ПП "Торгівельні ряди" відмовлено у допуску перевіряючих до проведення фактичної перевірки з приводу чого надано письмові пояснення та перевіряючими складено акт від 23.05.2019 року про відмову в допуску до проведення фактичної перевірки ( а.с.13-16).

ГУ ДФС в Харківській області від 20.06.2019 року було складено рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ПП "Торгівельні ряди" № 30506/10/20-40-14-10-19 ( а.с.11-19).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2019 року по справі № 520/6125/19, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2019 року, було задоволено заяву ГУ ДФС в Харківській області та підтверджено обґрунтованість адміністративного арешту майна ПП "Торгівельні ряди", застосованого на підставі рішення ГУ ДФС в Харківській області від 20.06.2019 року № 30506/10/20-40-14-10-19.

Головним управлінням ДФС в Харківській області повідомлено суд про наявність у ПП "Торгівельні ряди" низки відкритих рахунків в банківських установах ( а.с.20).

По суті заявлених вимог первинного та зустрічного позовів суд зазначає наступне.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені статтею 94 Податкового кодексу України.

Визначення адміністративного арешту, як виняткового способу забезпечення виконання обов`язків платника податків, наведене в пункті 94.1 статті 94 Податкового кодексу України за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.

Згідно з пунктом 94.4 статті 94 Податкового кодексу України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав і розрізняються лише процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Із системного тлумачення положень статті 94 Податкового кодексу України судом не встановлено, що адміністративний арешт коштів платника податків є похідним від адміністративного арешту майна, відмінного від коштів, і може бути застосований судом виключно у випадку існування рішення контролюючого органу про накладення арешту на майно платника податків.

Положення статті 94 Податкового кодексу України не визначає послідовності процедур застосування адміністративного арешту майна та адміністративного арешту коштів.

Натомість, приписи статті 94 Податкового кодексу України викладаються в єдиному контексті та відповідні правові норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків.

Виходячи з аналізу наведеного правового регулювання, суд дійшов висновку, що арешт на кошти платника податків накладається за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, та не залежить від наявності рішення контролюючого органу про накладення арешту на майно платника податків.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Контролюючі органи мають право проводити, зокрема, фактичні перевірки ( п. 75.1 ст.75 ПК України).

За приписами п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно п. 80.1, п.80.2 ст.80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: пп. 80.2.3 - письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування.

Згідно п.п 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється. При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У пп. 81.2 ст.81 ПК України встановлено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків. Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

Згідно ч.2 ст.177 КАС України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Виходячи з вищенаведеного, розглядаючи вказану справу суд, з метою виявлення наявності/відсутності підстав для накладення арешту на кошти ПП "Торгівельні ряди" перш за все, вважає необхідним встановити наявність/відсутність підстав для скасування наказу ГУ ДФС в Харківській області від 10.05.2019 року № 3345.

ПП "Торгівельні ряди" обґрунтовував відмову у допуску посадових осіб контролюючого органу тим, що вважає наказ ГУ ДФС в Харківській області від 10.05.2019 року № 3345 складеним з порушенням вимог Податкового кодексу України, оскільки: не було зазначено підстав для проведення перевірки, не вказано жодного виявленого факту, конкретного складу правопорушення або обставини, яка б свідчила про порушення саме позивачем вимог законодавства з порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, а лише вказано норму пп. 80.2.3 п. 80.2 ст.80 ПК України.

Крім того, підстави, визначені у пп. 80.2.3 п. 80.2 ст.80 ПК України, які надають контролюючому органу право провести фактичну перевірку не є тотожними доводам колективної скарги та відповідні статуси скаржників не дають ГУ ДФС в Харківській області право на застосування вказаної норми.

ПП "Торгівельні ряди" також наголошувало на неознайомленні його з підставою перевірки та не наданні копії погодження відповідного органу на проведення перевірки.

Досліджуючи оскаржуваний наказ, суд вказує, що такий відповідає вимогам, які встановлені до його змісту згідно пп.81.1 ст. 81 ПК України.

Зокрема, у названому наказі зазначено: дату видачі - 10.05.2019 року; найменування контролюючого органу - Головне управління ДФС у Харківській області); найменування та реквізити суб`єкта - ПП "Торгівельні ряди" ( ); мета - здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками ( найманими особами); вид - фактична перевірка; підстави для проведення перевірки визначені Податковим кодексом України - п.п. 80.2.3, п. 80.2 ст. 80 ПК України; дата початку фактичної перевірки - 20.05.2019 року ; тривалість перевірки - в наказі є посилання на п. 82.3 ст. 82 ПК України, в якому встановлено, що тривалість перевірок, визначених ст. 80 ПК України, не повинна перевищувати 10 діб; період діяльності, який буде перевірятися з 20.05.2019 року по дату завершення перевірки).

Щодо посилань ПП "Торгівельні ряди" на неознайомленні його з підставою перевірки та ненадання копії погодження відповідного органу на проведення перевірки, зазначене суд відхиляє, оскільки у правовідносинах, з приводу яких подано зустрічний позов, вирішальним є дотримання контролюючим органом приписів п.п 81.1 ст. 81 ПК України, які, що було встановлено розглядом справи, ГУ ДФС в Харківській області було дотримано.

Щодо посилання ПП "Торгівельні ряди", що підстави, визначені у пп. 80.2.3 п. 80.2 ст.80 ПК України, які надають контролюючому органу право провести фактичну перевірку не є тотожними доводам колективної скарги та відповідні статуси скаржників не дають ГУ ДФС в Харківській області право на застосування вказаної норми, суд вказує, що ПП "Торгівельні ряди" залишено поза увагою, що перевірки не є заходами процесуального примусу, а є способом виявлення дійсності відносно наявності чи відсутності порушень.

Як вже зазначалось вище, в силу п.80.2 ст.80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: пп. 80.2.3 - письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування.

В контексті видання оскаржуваного у зустрічному позові наказу при надходженні до контролюючого органу податкової інформації - колективної скарги разом листами Головного управління Держгеокажастру в Харківській області від 23.04.2019 КО-403/0/5-549/0/21-19 та Харківської обласної державної адміністрації від 15.05.2019 року № 10-11/2004, судом в ході розгляду справи з`ясовано, що ПП "Торгівельні ряди" здійснює діяльність з надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (вказані відомості судом встановлено з даних офіційного сайту Міністерства юстиції України ресурсу Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch).

В матеріалах справи наявні оговори найму (оренди) торгівельного місця на Кегичівському ринку ПП «Торгівельні ряди» №№ 23,25 від 15.06.2015 р., відповідно до змісту яких, їх сторонами виступають окремі суб`єкти господарювання: з одного боку - ПП «Торгівельні ряди», а з іншого - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно.

Відповідно до інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (/usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch) основним видом діяльності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям - КВЕД 47.82.

Суд вказує, що відносини які склалися між ПП «Торгівельні ряди» та підприємцями, які склали колективну скаргу від 17.04.2019, не є господарськими, оскільки вказані суб`єкти здійснюють окрему (незалежну одну від одної діяльність), яка врегульована між ними цивільно-правовим договором.

Відносини пов`язані з наймом (орендою) врегульовані нормами цивільного законодавства, зокрема ст. 759-786 Цивільного кодексу України.

Відповідно до змісту Договору №23 та Договору №25, їх предметом і метою є виключно тимчасова оренда торгівельних місць на умовах передбачених договором (п.1 Договору), сторонами якого являються Наймодавець - ПП «Торгівельні ряди» та Наймач - ОСОБА_2 (згідно Договору №25). та ОСОБА_3 (згідно Договору №23).

Договори №№ 23, 25 не встановлюють та не передбачають жодних прав та обов`язків, метою реалізації яких є досягнення економічних і соціальних результатів та отримання матеріальних благ та вигод.

Таким чином, у розумінні ст. 3 Господарського кодексу України, між особами - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - з однієї сторони та ПП «Торгівельні ряди» - з іншої, не виникають та не складаються підприємницькі правовідносини, а навпаки, вони мають виключно цивільно-правовий характер та врегульовані нормами Цивільного кодексу України.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (та інші орендарі) є споживачами послуг ПП «Торгівельні ряди», які проявляються у строковому наданні в найм (оренду) торгівельних місць на Кегичівському ринку.

Відповідно до п. 17 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

У даному випадку, договори №№ 23, 25 «Про найм (оренду) торгівельного місця на Кегичівському ринку ПП «Торгівельні ряди»» мають індивідуальний та договірний характер, наймачі якого здійснюють самостійну діяльність за власним розсудом (в залежності від КВЕД).

Згідно п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Враховуючи той факт, що відносини які склалися між ПП «Торгівельні ряди» та наймачами торгівельних місць не мають підприємницького характеру, а пов`язані виключно цивільно-правовими відносинами, тому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як і інші наймачі торгівельних місць на Кегичівському ринку ПП «Торгівельні ряди», є споживачами у розумінні п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відтак, контролюючий орган мав всі підстави для призначення фактичної перевірки на підставі п.п. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України.

Вищеназвана скарга стосується можливих порушень ПП "Торгівельні ряди" законодавства щодо установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, зміст якої зводиться до способу оплати підприємцями торгівельних місць та стягнення платежів з громадян невстановлених договорами/законодавством та обумовлюється тим, що за підприємством зареєстрований реєстратор розрахункових операцій (далі за текстом - РРО) від 04.07.2013 за адресою: Харківська область, Кегичівський район, смт. Кегичівка, вул. Миру, буд. 30 ,що підтверджується витягом щодо зареєстрованих реєстраторів розрахункових операцій ( а.с.72).

Враховуючи викладене, а також, з огляду на дотримання контролюючим органом вимог п.81.1 ст.81 ПК України, суд дійшов висновку, що Головне управління ДФС у Харківській області мало право на проведення фактичної перевірки позивача на підставі здійснення контролюючим органом функцій, відповідно до положень п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України, а оскаржуваний наказ, що є предметом судового оскарження, відповідає вимогам встановленим Податковим кодексом України, був прийнятий без порушення визначеної чинним законодавством процедури призначення фактичної перевірки та за наявності передбаченої ПК України підстави для її проведення.

Крім того, суд вказує, що спірний наказ наразі не породжує для позивача жодних правових наслідків, оскільки такий вичерпав себе у часі.

При вирішенні вказаної справи судом, на виконання приписів ч.5 ст. 242 КАС України, було враховано правові висновки, викладені Верховним Судом в постанові від 20 березня 2018 року (справа №820/4766/17) в аналогічних правовідносинах.

Відтак, зустрічний позов ПП "Торгівельні ряди" є безпідставним.

Щодо первинного позову суд, виходячи з наявності рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2019 року по справі № 520/6125/19, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2019 року, котрим було задоволено заяву ГУ ДФС в Харківській області та підтверджено обґрунтованість адміністративного арешту майна ПП "Торгівельні ряди", застосованого на підставі рішення ГУ ДФС в Харківській області від 20.06.2019 року № 30506/10/20-40-14-10-19, висновків суду у зустрічному позові про оскарження наказу ГУ ДФС в Харківській області від 10.05.2019 року № 3345, можна дійти висновку, що незгода ПП "Торгівельні ряди" з вказаним наказом ( саме це й було покладено в основу правової позиції ПП "Торгівельні ряди"), фактично була пов`язана зі вчиненням контролюючим органом низки дій, передбачених ст.94 ПК України, у протилежному ж разі, вищевказаний наказ підприємством було б оскаржено у самостійному судовому провадженні, а не у спосіб подання зустрічного позову в рамках даної справи № 520/6123/19.

В даному контексті суд вказує, що оскільки підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України ( вказане узгоджується з правовими висновками, викладеними Верховним Судом у постановах від 27.11.2018 у справі № 820/1929/17, від 12 лютого 2019 року у справі №820/2455/18), контролюючий орган обґрунтовано звернувся з позовом про накладення арешту на кошти ПП "Торгівельні ряди", оскільки останній відмовив у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення, відповідні обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов Головного управління ДФС у Харківській області про накладення адміністративного арешту на кошти Приватного підприємства "Торгівельні ряди" підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову Приватного підприємства "Торгівельні ряди" про скасування наказу ГУ ДФС в Харківській області від 10.05.2019 року № 3345 належить відмовити.

Розподіл судових витрат, згідно ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) до Приватного підприємства "Торгівельні ряди" (64003, Харківська обл., Кегичівський район, селище міського типу Кегичівка, вулиця Миру, будинок 57) про накладення арешту на кошти - задовольнити.

Накласти арешт на кошти, які перебувають на рахунках Приватного підприємства "Торгівельні ряди" (64003, Харківська обл., Кегичівський район, селище міського типу Кегичівка, вулиця Миру, будинок 57), відкритих в банківських установах, а саме: МФО 351823,ФХАРКІВСЬКЕ ОБЛАСНЕ У АТОЩАД М.ХАРКІВ, розрахункові рахунки № НОМЕР_2 (українська гривня), № НОМЕР_1 (українська гривня).

У задоволенні зустрічного позову Приватного підприємства "Торгівельні ряди" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування наказу - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 11 листопада 2019 року.

Суддя Заічко О.В.