Справа № 160/1804/19
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2019 року м.Дніпросправа № 160/1804/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Прокопчук Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року у справі № 160/1804/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), оформлене листом від 18 грудня 2018 року №Ш 19135-18, про відмову у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури»;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії за вислугою років ОСОБА_1 відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії, з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, починаючи з 1 жовтня 2017 року згідно з документами пенсійної справи та додатково поданими документами без обмеження її максимального розміру та у подальшому здійснювати її нарахування відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» від 31.05.2012 №505.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено у перерахунку пенсії, виходячи із положень статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII. Вказував, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. При цьому зміст та обсяг досягнутих працівниками прокуратури соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства. На час призначення позивачу пенсії чинною була норма Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року, а саме стаття 50-1 в редакції Закону України від 12 липня 2001 року №2663-III, яка надавала право на перерахунок пенсії в зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідним категоріям прокурорсько-слідчих працівників.

Зауважив, що на час звернення позивача за перерахунком пенсії, Кабінетом Міністрів України нормативно-правовий акт, яким визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, прийнято не було. Проте, на думку позивача, відсутність механізму проведення перерахунку пенсій працівникам прокуратури не може бути підставою для позбавлення права позивача на проведення перерахунку призначеної пенсії, а тому відмова відповідача у здійсненні перерахунку є безпідставною і незаконною.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлене листом від 18 грудня 2018 року №Ш 19135-18, про відмову у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури»;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії за вислугою років ОСОБА_1 відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії, з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, починаючи з 1 жовтня 2017 року згідно з документами пенсійної справи та додатково поданими документами без обмеження її максимального розміру.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на необґрунтованість судового рішення, порушення судом норм чинного законодавства, відповідач просить рішення суду першої інстанції у даній справі скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування скарги відповідач зазначив, що управління не має законних підстав для перерахунку пенсії за нормами, які не є чинними на момент виникнення певних правовідносин.

Позивач подав письмові заперечення, в яких вказав, що погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає рішення законним і обґрунтованим, а тому просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід скасувати, з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером органів прокуратури, якому з 18.03.2003 року призначена пенсія за вислугу років згідно із статтею 50-1Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-XII.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що відповідачем не заперечується.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 та встановлено нові розміри посадових окладів працівникам органів прокуратури.

У зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури позивач 10.12.2018 року звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку призначеної пенсії за вислугою років.

Рішенням відповідача від 18.12.2018 року №Ш 19135-18 позивачу відмовлено у проведенні перерахунку його пенсії.

Позивач, вважаючи таку відмову протиправною, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи вимоги адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача наявне право на перерахунок пенсії на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11.1991 року № 1789- XII.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15.07.2015 року визначалися Законом України від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру», відповідно до ст.50-1 якого позивачу призначено пенсію.

Зокрема, статтею 50-1 цього Закону, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина тринадцята цієї статті).

Частина 18 статті 50-1 цього Закону у редакції, чинній до 1 січня 2015 року передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 1 січня 2015 року делегував Уряду.

Урядом відповідний нормативно-правовий акт не прийнято і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру», згідно з Прикінцевими положеннями якого визнано такими, що втратив чинність Закон України від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру», крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої , шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів.

Отже, положення статті 50-1 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру», що регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

Частиною двадцятою статті 86 Закону № 1697-VІІ встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

На час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було.

Положення Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII, якими частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII та частину 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII викладено у новій редакції, не були визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Колегія суддів вважає, що наведені зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ при призначені пенсії, а лише покладають визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на Кабінет Міністрів України.

Тобто, особи, яким пенсія призначена відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, з набранням чинності Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII не втратили право на перерахунок раніше призначених пенсій.

Колегія суддів зазначає, що з 01 грудня 2015 року - початку застосування постанови № 1013 та у зв`язку з набранням у подальшому чинності Законом № 1697-VII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені за статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі № 711/6019/16-а, від 02 березня 2018 року у справі № 761/21804/17, від 20 березня 2018 року у справі № 677/537/16-а.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Оскільки суд першої інстанції помилково застосував норми матеріального права до спірних правовідносин, є підстави для скасування рішення з прийняттям нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.311, п.2 ч.1 ст.315, 317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року у справі № 160/1804/19 - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду в строк, передбачений ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Ю. В. Дурасова

суддя Т.С. Прокопчук