Справа № 420/4740/19
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4740/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С. при секретарі Кузьменко Е.Х., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу №ОД743/1583/АВ/П/ТД-ФС від 11.07.2019 року, яку винесено Головним управлінням Держпраці в Одеській області за результатами інспекційного відвідування Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яке відбулося 19.06.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу №ОД743/1583/АВ/П/ТД-ФС від 11.07.2019 року, яку винесено Головним управлінням Держпраці в Одеській області за результатами інспекційного відвідування Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яке відбулося 19.06.2019 року.

Позивач просить задовольнити позовну заяву з огляду на наступне.

19.06.2019 року відбулося інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 , який здійснює підприємницьку діяльність в закладі громадського харчування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_7.

У направленні на проведення інспекційного відвідування № 15/01 -29-2093, зазначався строк проведення інспекційного відвідування з 19.06.2019р. по 20.06.2019р.

Разом з направленням на проведення інспекційного відвідування позивачу було вручено вимогу б/н від 19.06.2019р. про надання документів, у строк до 20.06.2019р.

11.07.2019 року Головним управлінням Держпраці в Одеській області було винесено постанову про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу №ОД743/1583/АВ/П/ТД-ФС в розмірі 625 950 (шістсот двадцять п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень.

Як підставу для накладення штрафу, зазначено: «У порушення вимог ст. 259 КЗпП України, ст.35 Закону України «Про зайнятість населення» позивачем було допущено до роботи працівники без укладення трудового договору.

Позивач зазначає, що постанова про накладення штрафу ОД743/1583/АВ/П/ТД-ФС від 11.07.2019 року ґрунтувалася на припущенні Головного управління Держпраці у Одеській області, що начебто перелічені в неї особі допущені до роботи без оформлення трудових відносин, та на неправдивій інформації про начебто ненадання позивачем документів які підтверджують укладення трудових договорів.

Всі документи, зазначені в вимозі б/н від 19.06.2019 року, в тому числі і трудові договори, було направлено до Головного управління Держпраці у Одеській області поштою, що підтверджується накладною «ТММ ЕКСПРЕС» № від 20.06.2019 року та описом вкладення від 20.06.2019 року.

Вказане свідчить про відсутність з боку Позивача порушень обов`язку з надання документів інспектору праці, і, як наслідок цього, свідчить про відсутність правових підстав для накладення на Позивача штрафних санкцій відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509.

Також, позивачем зазначено що 14.05.2019 року Шостий апеляційний адмінсуд м.Києва своїм рішенням скасував постанову Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 року «Про затвердження порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю», який передбачав можливість проводити інспекційні відвідання інспекторами праці.

Виходячи з акту №ОД743/1583/АВ від 20.06.2019р. відбувалося саме інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на предмет дотримання законодавства про працю.

Статтею 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено лише дві форми контролю: планові та позапланові заходи зі здійснення державного нагляду (контролю).

Інспекційне відвідування, як форма державного контролю у вищевказаному законі відсутнє, а тому є перевищенням службових повноважень з боку інспектора праці Соболь К.Є. і не може бути підставою для винесення розпорядчого документу органу державного нагляду (контролю) як то, акт, припис чи постанова про накладення штрафу.

Крім того, позивачем зазначено що у відповідача були відсутні правові підстави для винесення постанови, що оскаржується з огляду на наступне:

Згідно з п.15 ст.4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності "при здійсненні заходів державного нагляду (контролю), посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.

Форму уніфікованого акту інспекційного відвідування було затверджено Наказом Міністерства соціальної політики України №1338 від 18.08.2017 року «Про затвердження форм документів, ідо складаються при здійсненні заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування інвалідів».

Вказана форма акта інспекційного відвідування ґрунтується на нормах недіючої з 14.05,2019 року постанови Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 року «Про затвердження порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю», а тому не може застосовуватися при оформлені результатів планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю), так як заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються виключно у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та,в інших формах, визначених законом (ст.. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності").

Стаття 7 п.6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", передбачає, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

Такої форми розпорядчого документа як акт за результатами інспекційного відвідування, законом не передбачено.

Постанову про накладення штрафу було винесено Відповідачем на підставі акту інспекційного відвідування №ОД743/1583/АВ від 20.06.2019 року і в ньому Відповідач посилається як на підставу для проведення інспекційного відвідування на п. 19.31 недіючої з 14.05.2019 року постанови Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 року «Про затвердження порядку -здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю», що означає, що акт інспекційного відвідування фізичної особи яка використовує найману працю №ОД743/1583/АВ від 20.06.2019 року, припис про усунення виявлених порушень №0743/1583/АВ/П від 25.06.2019 року та постанова про накладення штрафу №ОД743/1583/АВ/П/ТД-ФС від 11.07.2019 року є недійсними.

На думку Позивача все зазначене вище є підставою для визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №ОД743/1583/АВ/П/ТД-ФС від 11.07.2019 року, винесеної Головним управлінням Держпраці в Одеській області за результатами інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яке відбулося 19.06.2019 року, оскільки вона є не обґрунтовано, тобто прийнятою без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не пропорційно, за відсутності необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких вона спрямована.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, підтримуючи доводи викладені у відзиві на позовну заяву зазначаючи, що проведення інспекційних відвідувань прямо передбачено міжнародним договором - Конвенцією МОТ №81, ратифіковано Законом України № 1985-1V від 08.09.2004, який має вищу юридичну силу, ніж Закон України №877- V.

Посилання Позивача у даній справі на скасування чинності Порядку №295 не має відношення до предмету спору, оскільки оскаржувана постанова про накладення штрафу приймалася у відповідності до норм спеціального Порядку №509.

Також відповідач, зазначив що Головним управлінням було чітко дотримано процедуру накладення штрафу за порушення ФОП ОСОБА_2 трудового законодавства України, згідно Порядку №509.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13.08.2019 року було відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11.09.2019 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01.10.2019 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, підтримуючи доводи викладені у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та дослідивши наявні в справі письмові докази суд встановив наступні факти та обставини.

У період з 19 по 20 червня 2019 року посадовими особами Головного управління інспекторами праці Соболь Катериною Євгенівною та Барським Віталієм Олеговичем на підставі направлення № 15/01-29-2093 від 12.06.2019 було проведено інспекційне відвідування Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_2 ; місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; місце здійснення підприємницької діяльності: АДРЕСА_7 « ІНФОРМАЦІЯ_1 »).

Разом з направленням на проведення інспекційного відвідування позивачу було вручено вимогу б/н від 19.06.2019 року про надання документів, у строк до 20.06.2019 року.

Позивачем було направлено до Головного управління Держпраці у Одеській області поштою документи, що підтверджується накладною ТОВ «ТММ ЕКСПРЕС» № НОМЕР_3 від 20.06.2019 року описом вкладення 20.06.2019 року.

11,07.2019 року Головним управлінням Держпраці в Одеській області було винесено постанову про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу №ОД743/1583/АВ/П/ТД-ФС в розмірі 625 950 (шістсот двадцять п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень.

Підставою для накладення штрафу, зазначено: «У порушення вимог ст. 259 КЗпП України, ст. 35 Закону України «Про зайнятість населення» мною було допущено до роботи працівники без укладення трудового договору.

Позивач, не погодившись з прийнятою постановою про накладення штрафу, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд перевіряє дії відповідача на відповідність вимогам ч.2-3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ст.6 Конвенції "Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення".

Згідно зі ст.3 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до ст.4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 2 пункту 6 Положення про Головне управління Держпраці в Одеській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 22.06.2017 №75, встановлено, що Головне управління Держпраці в Одеській області для виконання покладених на нього завдань має право: отримувати в установленому законодавством порядку від установ, організацій усіх форм власності та їх посадових осіб інформацію, документи та інші матеріали, необхідні для виконання покладених завдань.

Згідно пп.6 п.4 Положення про Державну службу України з питань праці, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України №96 від 11.02.2015 року (далі - Положення №96) передбачено, що Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Згідно до пп.5 п. 6 Положення №96 від 11.02.2015 р. Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", підставами для здійснення позапланових заходів є: подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб`єктом господарювання у документі обов`язкової звітності, крім випадків, коли суб`єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов`язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов`язаний повідомити суб`єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Не виправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу; перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю); звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом; неподання суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів; доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави; настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Фізичні особи, які подали безпідставне звернення про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, несуть відповідальність, передбачену законом. Повторне проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю), забороняється.

Згідно ч.2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі: акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників; акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування.

Судом встановлено, що інспекційне відвідування позивача здійснено відповідно до вимог Конвенції Міжнародної організації праці № 81, ратифікованої Законом України від 08.09.2004 року №1985-IV, статті 35 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 року №108/95-ВР, ст. 15, 19 ЗУ «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР, ст. 2, ч.1-4 та 6 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року №877-V, Положенням про Державну службу України з питант праці, затвердженим Постановою КМУ від 11.02.2015 року №96, Положенням про Головне управління Держпраці в Одеській області, яке затверджено наказом від 03.08.2018 року №84 та заявою гр. ОСОБА_5 від 03.06.2019 року номер реєстрації звернення в УКЦ 3А-9384893 щодо неофіційного працевлаштування працівників, невиплати заробітної плати та не видачі трудової книжки при звільнені у закладі «ІНФОРМАЦІЯ_1» (ФОП ОСОБА_2 ), службової записки Соболь К.Є . від 11.06.2019 року.

При цьому, Акт інспекційного відвідування від 20.06.2019 року та Припис про усунення виявлених порушень від 25.06.2019 року складено відповідно до ст. 259 КЗпП, ч.3 ст.34 Закону України "Про місцеве самоврядування", п. 19 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою КМУ від 26.04.2017 року №295.

14.05.2019 року Шостим апеляційним адміністративним судом прийнято постанову у судовій справі №826/8917/17, якою задоволено позов підприємців та визнано нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295 "Про деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

За інформацією, розміщеною на сайті Державної регуляторної служби України, з 14.05.2019 року:

затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2017 №295 Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю та Порядок здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю також втратили чинність та більше не можуть бути застосовані;

виконавчі органи міст обласного значення та об`єднаних територіальних громад не можуть здійснювати заходи державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю у будь-яких формах;

з урахуванням встановленого постановою суду факту відсутності у Кодексі законів про працю будь-яких особливостей здійснення заходів державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю, Держпраці можуть здійснювати заходи державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю, виключно керуючись вимогами Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", виконуючи їх у повному обсязі.

Планові та позапланові заходи державного нагляду (контролю) можуть здійснюватися Держпраці у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Обов`язковою умовою здійснення Держпраці заходів державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю є розробка Держпраці та подання на затвердження Кабінету Міністрів України у встановленому законодавством порядку критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності суб`єктами господарювання у частині додержання вимог законодавства про працю і визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), а також розробка, погодження з ДРС, затвердження та оприлюднення на офіційному сайті Держпраці уніфікованої форми акта, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання законодавства про працю.

Проведення Держпраці позапланових заходів державного нагляду (контролю) можливо виключно з підстав, визначених частиною першою статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". При цьому позаплановий захід за зверненням громадянина здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері дотримання законодавства про працю (Мінсоцполітики) (http://www.drs.gov.ua.).

Відтак, суд вважає необгрунтованим посилання представника відповідача на приписи ст.16 Конвенції №81 (інспекції на підприємствах проводяться так часто і так ретельно, як це необхідно для забезпечення ефективного застосування відповідних правових норм), оскільки, вказана стаття регулює частоту проведення перевірок, а не їх підставу.

Викладене вище дає суду підстави для висновку про протиправність постанови Головного управління Держпраці в Одеській області від 11.07.2019 року №ОД743/1583/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу, оскільки було порушено належну правову процедуру в органі публічної влади, а тому немає сенсу перевіряти змістову частину відповідного акта, оскільки він є нікчемним.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню на підставі положень ч.1 ст.245 КАС України.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.139, 242-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу №ОД743/1583/АВ/П/ТД-ФС від 11.07.2019 року, яку винесено Головним управлінням Держпраці в Одеській області за результатами інспекційного відвідування Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яке відбулося 19.06.2019 року.

Повний текст судового рішення буде виготовлений 11.11.2019 року.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Єфіменко К.С.

.