Справа № 638/11598/19
Суддя: Рибальченко Л. М.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/426/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м.Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря Мхітарян Л.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Полтавець Д.М. про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ЕАВ №1329648 від 15.07.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 15 липня 2019 року близько 00 год 20 хв. позивач рухався за кермом автомобіля Hyundai Santa Fe, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Академіка Проскури. Наблизившись до перехрестя вул. Ак.Проскури і вул. Білгородське Шосе, упевнившись у тому, що горить зелене світло світлофора, повернув ліворуч на вул. Білгородське Шосе. Через деякий час ОСОБА_1 був зупинений співробітниками поліції, які повідомили про порушення позивачем правил дорожнього руху, а саме: порушення проїзду на заборонний жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. Позивач заперечував факт вчинення адміністративного правопорушення, зазначав, що бажає викласти заперечення в письмовій формі. Однак, дане клопотання залишилось без уваги поліцейських, після чого останні сіли в службовий автомобіль та поїхали з місця події. Пізніше, 19.07.2019, ОСОБА_1 отримав поштовим зв`язком постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП, з якою не згоден, вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, правом надати відзив на позовну заяву не скористався.

Суд, дослідивши матеріали справи, та перевіривши їх наданими доказами, прийшов до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 15 липня 2019 року інспектором 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Полтавцем Д.М. винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.8.7.3.ґ. ПДР, у зв`язку з тим, що він 15.07.2019 року о 00 год 21 хв., керуючи автомобілем Hyundai Santa Fe, державний номерний знак НОМЕР_1 проїхав перехрестя вулиць Академіка Проскури і Білгородського Шосе на заборонний жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Не погодившись з такими діями суб`єкта владних повноважень та постановою у справі про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у інспектора управління патрульної поліції підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

З матеріалів справи убачається, що фактичною підставою для складання постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1239648 від 15 липня 2019 року інспектора 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Полтавця Д.М. є те, що позивач 15.07.2019 року о 00 год 21 хв., керуючи автомобілем Hyundai Santa Fe, державний номерний знак НОМЕР_1 , проїхав перехрестя вулиць Академіка Проскури і Білгородського Шосе на заборонний жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, доказів щодо порушення позивачем порушення п.8.7.3.ґ. ПДР та проїзду перехрестя вулиць Академіка Проскури і Білгородського Шосе на заборонний жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, передбачених ст. 251 КУпАП, зокрема, пояснень свідків, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису тощо, окрім постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем не надано.

При цьому надана до матеріалів справи постанова про адміністративне правопорушення, не містить посилань на будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 проїхав перехрестя на заборонний жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, що суперечить вимогам ст. 251 КУпАП.

Відповідно до ч.1,3 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст.78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, всупереч даним вимогам, відповідачем до суду не надано ні заперечень до позову, ні жодного доказу в обґрунтування законності винесеної їм постанови та накладення штрафу, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Отже, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо складання постанови про адміністративне правопорушення суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови.

При цьому суд зазначає, що позовні вимоги про визнання дій інспектора 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Полтавця Д.М. протиправними задоволенню не підлягають, оскільки ст.286 КАС України, якою передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, такі повноваження у суду відсутні.

Враховуючи вищевикладені обставини суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги позивача по справі.

З огляду на те, що у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним також закрити провадження у даній справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.77, 243-246, 286, КАС України, ст.ст. 251, 288 КУпАП, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до інспектора 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Полтавець Д.М. (адреса: м.Харків, вул. Шевченка, 315) про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Полтавець Д.М. серії ЕАВ № 1329648 від 15 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст.286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу VII Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя