Справа № 500/1844/19
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
Справа № 500/1844/19
07 листопада 2019 року м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Баб`юка П.М. розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника позивача в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аспекон" до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Державної податкової служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аспекон", а саме, визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області від 21.06.2019 №1199787/39615449 про відмову в реєстрації податкової накладної, зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Аспекон" №2 від 23.05.2019, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аспекон" сплачений при поданні позову судовий збір в сумі 3842,00 грн.

Від представника позивача на адресу суду 28.10.2019 надійшло клопотання про долучення документів, які підтверджують факт понесення витрат на професійну правничу допомогу, для вирішення судом питання щодо розподілу судових витрат (аркуш справи 121).

Ухвалою суду від 29.10.2019 призначено судове засідання для розгляду зазначеного клопотання.

Від представника відповідача 07.11.2019 надійшло на адресу суду клопотання, в якому він висловлює спільну позицію відповідачів та зазначає, що заперечує проти понесення витрат на правничу допомогу, вважає їх необґрунтованими та неспівмірними зі складністю справи та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, просить відмовити в стягненні за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС в Тернопільській області та ДПС України витрат на правничу допомогу в сумі 8000,00 грн. Посилався на те, що затрачений час щодо підготовки та подачі позову до суду є завищеним, оскільки дана категорія справ є типовою, а всі додатки до позовної заяви були наявні у позивача.

Від представника позивача на адресу суду 07.11.2019 надійшла заява, в якій він просить розгляд клопотання здійснювати без його участі, в порядку письмового провадження.

Від представника відповідача на адресу суду 07.11.2019 надійшло клопотання, в якому він просить розгляд клопотання здійснювати без його участі, в порядку письмового провадження.

Суд, на підставі статті 205 КАС України, продовжив розгляд клопотання представника позивача в письмовому провадженні. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог частини 4 статті 229 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аспекон" та адвокатським бюро "Тараса Мартинюка" 15.07.2019 укладено договір про надання правової допомоги (аркуші справи 37-39).

Згідно з додатком №1 до договору сторони погодили обсяг надання правової допомоги та вартість, що становить 8000,00 грн (аркуш справи 40).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно зі статтею 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Приписами статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представником позивача до закінчення судових дебатів заявлено клопотання, в якому він зазначив, що докази, які підтверджують розмір та факт понесення витрат на професійну правничу допомогу, будуть надані у строк, визначений частиною 7 статті 139 КАС України.

У строк, встановлений законом, представник позивача подав докази, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу.

Частинами 3-5 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що стаття 134 КАС України не виключає права суду перевіряти дотримання позивачем вимог частини 5 статті 134 щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд в додатковій постанові від 12 вересня 2018 року (справа №810/4749/15), аналізуючи положення статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначив, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому, саме на суд покладається обов`язок оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

Даних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 26 червня 2019 року при розгляді справи 200/14113/18-а.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

У пункті 269 Рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Як випливає із акту прийому - передачі наданих послуг від 15.07.2019 та звіту про роботу адвоката за період з 15.07.2019 по 25.10.2019 (аркуші справи 122-123) адвокатським бюро "Тараса Мартинюка" були надані Товариству з обмеженою відповідальністю "ТКБ Україна" наступні послуги із зазначенням витраченого часу:

правовий аналіз рішення ГУ ДФС у Тернопільській області від 21.06.2019 №1199787/39615448, консультація правових підстав оскарження даного рішення та наявної практики щодо розгляду судами справ із схожими фактичними обставинами - 3 год;

підготовка та подача в суд адміністративного позову про скасування рішень ГУ ДФС у Тернопільській області від 21.06.2019 №1199787/39615448 - 6 год;

опрацювання та аналіз відзиву на адміністративний позов, поданого ГУ ДФС у Тернопільській області; підготовка усних пояснень по даному відзиву - 1 год;

участь у судових засіданнях Тернопільського окружного адміністративного суду по справі - 7 год;

підготовка клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу - 1 год.

Оплату за юридичні послуги згідно з рахунками на оплату №31/07/19 від 31.07.2019 та №25/10/19 від 25.10.2019 за надані послуги під час розгляду справи №500/1844/19 здійснено позивачем на рахунок адвокатського бюро "Тараса Мартинюка" у розмірі 8000,00 грн, про що свідчать платіжні доручення №226 від 28.10.2019 та №206 від 09.09.2019 (аркуші справи 126-127).

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою, суд враховує, що адміністративна справа № 500/1844/19 розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частиною 1 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Відтак, враховуючи наведені норми КАС України та зважаючи на велику кількість рішень у справах з подібним предметом спору, суд відносить дану справу до категорії незначної складності.

Позивачем не надано доказів на підтвердження значення справи, впливу вирішення справи на його репутацію або публічного інтересу до справи.

Оцінюючи співмірність витрат позивача на правничу допомогу із складністю предмету позову та обсягу фактично наданих адвокатом послуг, суд також зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5.2 договору про надання правової допомоги від 15.07.2019 розмір гонорару визначається сторонами на підставі «Розміру ставок адвокатського гонорару при наданні правової допомоги адвокатським бюро «Тараса Мартинюка», затвердженого рішенням засновника від 20.08.2018.

Проте, до матеріалів справи зазначений документ, на який представник позивача посилається в договорі, як на основну підставу для розрахунку гонорару адвоката, не додано.

Разом із тим, із наданих представником позивача документів вбачається, що розрахунок суми правової допомоги здійснено, виходячи з кількості витрачених годин на певний вид послуг.

Зокрема, у звіті про роботу адвоката зазначено, що на участь в судових засіданнях представником затрачено 7 год.

Однак, як випливає із матеріалів справи, зокрема з протоколів судових засідань, фактично представник позивача брав участь в судових засіданнях:

11.09.2019 11год:27хв 11год:31хв (4хв);

24.09.2019 11год:38хв 11год:39хв (1хв);

02.10.2019 13год:46хв 13год:47хв (1хв);

10.10.2019 11год:13хв 11год:15хв (2хв);

17.10.2019 12год:08хв 12год:09хв (1хв);

23.10.2019 10год:10хв 10год:54хв (44хв).

Отже, на участь в судових засіданнях представником позивача витрачено менше 1 години часу, а не 7 годин, як він визначає у звіті про роботу адвоката.

Також, представник позивача стверджує те, що на правовий аналіз рішення ГУ ДФС в Тернопільській області, консультацію щодо наявності правових підстав оскарження та судової практики ним витрачено 3 год, а також, на підготовку та подачу в суд адміністративного позову про скасування рішення ГУ ДФС в Тернопільській області - 6 год.

Суд вважає, що зазначений витрачений час є завищеним, оскільки дана категорія справ є типовою, а всі додатки до позовної заяви були наявні в позивача.

Також, у суду викликає сумнів те, що на підготовку клопотання про долучення додаткових доказів представник позивача витратив 1 год, оскільки, обсяг зазначеного клопотання, яке фактично є супровідним листом про долучення доказів, невеликий (2 абзаци тексту), а документи, долучені до клопотання, були наявні у представника та отримані на виконання договору про надання правової допомоги.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку представник позивача просить стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутності ознак співмірності, визначених частини 5 статті 134 КАС України.

Проаналізувавши наведені норми процесуального законодавства, умови договору про надання правової допомоги та зміст наданих послуг за актом прийому - передачі наданих послуг і звітом про роботу адвоката, з огляду на нескладність справи, обсяг наданих послуг, а також враховуючи те, що представник відповідача обґрунтовано заперечує проти їх задоволення, вважаючи надані послуги неспівмірними, оскільки не враховує дійсний витрачений час на надання правової допомоги, суд приходить до висновку, що слід зменшити розмір витрат на правничу допомогу, яка підлягає розподілу між сторонами, з 8000,00 грн до 4000,00 грн.

Обов`язок доведення співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст.134 КАС України).

Таким чином, вимоги позивача по відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів у понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням співмірності та зменшення судом розміру таких витрат підлягають частковому задоволенню у розмірі 4000,00 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що згідно з ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати сплачуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Постановляючи рішення у даній справі від 23.10.2019 суд прийшов до висновку, що сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області, оскільки саме рішення останнього призвели до порушення прав позивача.

Враховуючи зазначене, а також те, що Державна податкова служба України будь-яких дій (бездіяльності) чи рішень в даних правовідносинах не вчиняла та не приймала, суд вважає, що понесені позивачем витрати на професійну допомогу які підлягають задоволенню (4000,00 грн) слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань саме Головного управління ДПС у Тернопільській області.

Керуючись ст.ст. 5-10, 19, 77, 132-143, 241-246, 250, 252, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Клопотання представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Винести у справі додаткове судове рішення, яким:

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аспекон" частину сплачених витрат на професійну допомогу в сумі 4000,00 грн (чотири тисячі гривень).

В задоволенні решти вимог відмовити.

Реквізити учасників справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аспекон": місцезнаходження: вул. Лукіяновича, 8, м. Тернопіль, 46400, ;

Головне управління ДПС у Тернопільській області: місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль,46003, ;

Державна податкова служба України: місцезнаходження: Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, .

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Баб`юк П.М.

копія вірна

Суддя Баб`юк П.М.