Справа № 1.380.2019.001317
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/8163/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 року у справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

суддя у І інстанції Ланекевич А.З.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 02 травня 2019 року,

ВСТАНОВИВ :

21 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ) від 06 березня 2019 року № 664/М-20/07.05-06 в призначенні позивачу пенсії за вислугу років відповідно до вислуги, яка становить 27 років 11 місяців 11 днів;

- зобов`язати відповідача перевести ОСОБА_1 з 12 лютого 2019 року з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до статті 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», на пенсію за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 цього Закону.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 року у справі № 1.380.2019.001317 у задоволенні позову було відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що у позивача відсутнє право на призначення пенсії за вислугу років з урахуванням пільгової вислуги років, оскільки станом на момент виникнення спірних правовідносин позивач не має встановленої пунктом «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарної вислуги років.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено ОСОБА_1 , який у своїй скарзі просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги. У обґрунтування апеляційної скарги посилається на необґрунтованість рішення суду. При цьому зазначає, що посилання ГУ ПФУ на відсутність підстав для переведення позивача на пенсію за вислугу років та необхідність врахування лише календарної вислуги років є безпідставним і не ґрунтується на вимогах закону.

ГУ ПФУ подало апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку на обліку в ГУ ПФУ та з 10 лютого 2017 року отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до статті 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 09 лютого 2017 року № 120 о/с, підполковника поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого кримінальної поліції /карний розшук/ ГУНП, звільнено зі служби в поліції з 10 лютого 2017 року. Вислуга років на день звільнення позивача складає: календарна - 21 рік 05 місяців 09 днів, у пільговому обчисленні - 27 років 11 місяців 16 днів.

12 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ із заявою про переведення його на пенсію за вислугу років.

Листом ГУ ПФУ від 06 березня 2019 року № 664/М-20/07.05-06 позивачу було відмовлено у переведенні на пенсію за вислугу років з посиланням на те, що його календарна вислуга років на день звільнення складає - 21 рік 05 місяців 09 днів, що не дає права на отримання пенсії за вислугу років.

Не погодившись з такою відмовою ГУ ПФУ, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно-правового спору оскаржуваній вимозі та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Як встановлено пунктом «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Статтею 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» визначено вичерпний перелік видів служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначенні пенсії.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Таким чином, вказаним Законом чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності 22 календарних роки та 6 місяців, та міститься виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі № 295/6301/17, від 19 вересня 2018 року у справі № 725/1959/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 161/4876/17.

З урахуванням викладеного апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є безпідставною і задоволенню не підлягає.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 року у справі № 1.380.2019.001317 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко