Справа № 400/2524/19
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2019 р. № 400/2524/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2

про:визнання протиправними та скасування наказу від 29.11.2018 р. №1610; зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 1610 від 29.11.2018р. «Про результати проведення службового розслідування», яким позивачу було відмовлено у надання довідки про отримання контузії, пов`язаної із захистом Батьківщини»;

- зобов`язати відповідача видати позивачу довідку про отримання ОСОБА_1 "Поранення (контузія, травма, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини».

Ухвалою суду від 27.08.2019 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що проходив військову службу за контрактом з 18.06.2001 року по 31.10.2017 року та брав безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, що підтверджується відповідною довідкою від 04.10.2017р. № 572 (а.с.7). Під час виконання бойових завдань позивач отримав мінно-вибухову травму, яка призвела до хвороби, внаслідок якої позивач отримав діагноз: остеохондроз, деформуючий спондильоз попереднього відділу хребта та двобічна змішана туговухість. Такий діагноз підтверджується свідоцтвом про хворобу № 999 від 28.09.2017 року. 25.10.2017 року позивач звернувся до відповідача з рапортом про проведення службового розслідування щодо встановлення обставин факту отримання контузії чи каліцтва та надання довідки про отримання травми в зоні АТО. Відповідач відмовив позивачу у видачі довідки про отримання травми (поранення, контузії, каліцтва) у зв`язку з відсутністю будь-яких підтверджуючих документів. Позивач вважає, що така відмова відповідача є неправомірною, а результати проведення службової перевірки (розслідування) військовою частиною щодо про встановлення факту про отримання позивачем травми (поранення, контузії, каліцтва) не відповідають дійсності.

Відповідач заперечує проти позову та вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а позивачем в свою чергу не доведено жодним документом факту отримання травми (поранення, контузії, каліцтва), що стало підставою для встановлення перенесеного позивачем захворювання, зазначеного в довідці від 28.09.2017 року за № 999.

З врахуванням положень частин 1, 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України справа вирішується на підставі наявних у ній доказів у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних силах України за контрактом з 18.06.2001 по 31.10.2017р.

Перебуваючи на посаді командира відділення інженерно-позиційного взводу інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) був направлений в зону проведення АТО на території Донецької та Луганської областей для виконання бойових завдань.

Участь позивача в АТО підтверджується довідкою командира військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2017р. № 572 (а.с.7).

Під час виконання бойових завдань в зоні антитерористичної операції, як пояснив позивач в позові, він отримав мінно-вибухову травму, внаслідок якої декілька хвилин нічого не чув, відразу почався різкий головний біль, який в подальшому періодично повторювався.

Виходячи зі змісту позовної заяви, позивач перебував на обстеженні і лікуванні в Миколаївському військовому госпіталі (в/ч НОМЕР_3 ) з 07.09.2017р. по 13.09.2017р.

Згідно свідоцтва про хворобу № 999 від 28.09.2017р. (в/ч НОМЕР_3 ) позивачеві встановлений діагноз: остеохондроз, деформуючий спондильоз поперекового відділу хребта та двобічна змішана туговухість. Вказані захворювання позивача пов`язані з проходженням військової служби.

Відповідно до вказаного вище свідоцтва, на підставі статті 64 г графи II Розкладу хвороб та графи 1 таблиці «Б» додаткових вимог позивач непридатний до служби в високомобільних військах.

25.10.2017р. позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом (реєстраційний номер 559) про проведення службового розслідування щодо встановлення обставин факту отримання контузії чи каліцтва та надання довідки про отримання травми в зоні проведення АТО, встановленої наказом МОУ № 402 від 14.08.2008р. «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ».

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2017 №155, старшину військової служби за контрактом ОСОБА_1 , відповідно до ч. 6 ст. 26, з урахуванням підпункту «ї» пункту 1 частини 8 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», звільнено з військової служби у запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту), та виключено зі списків особового складу військової частини.

Згідно підпункту 21.7.пункту 21 II розділу наказу від 14.08.2008 року №402 Міністра оборони України Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України).

За фактом нещасного випадку, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, що стався з військовослужбовцем, за наказом командира військової частини (закладу), призначається службове розслідування, порядок якого викладено в Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом від 06.02.2001 року №36 Міністра оборони України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23.02.2001 року №169/5360 (зі змінами).

За результатами проведеного службового розслідування складається Акт про нещасний випадок, який є підставою для оформлення Довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) (додаток 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом від 14.08.2008 року №402 Міністра оборони України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 року №1109/15800 (зі змінами).

Довідка повинна бути оформлена у 30-дений термін після одержання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва). Термін Довідки визначається за датою її видачі військовою частиною, зазначеній у кутовому штампі.

Виходячи з матеріалів справи, доказів доданих до справи, та з пояснень відповідача, ОСОБА_1 на момент проходження військової служби до медичної роти військової частини НОМЕР_1 не звертався, безпосередньому командирові не доповідав, пояснення свідків з даного приводу не надавались, та на підставі вищезазначеного, розслідування по факту отримання травми (поранення, контузії) по вищевказаному військовослужбовцю в 2014 році не проводилось. Дані щодо отримання травми (поранення, контузії, каліцтва) військовослужбовцем ОСОБА_1 в військовій частині НОМЕР_1 відсутні.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.11.2018 року №1610 про результати проведення службового розслідування, проведеного щодо рапорту про отримання травми техніком інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення старшиною ОСОБА_1 , відмовлено позивачу у видачі довідки про отримання травми (поранення, контузії, каліцтва) у зв`язку з відсутністю будь-яких підтверджуючих документів.

Суд зауважує, що матеріали адміністративної справи № 400/2524/19 також не містять жодних доказів того, що позивач звертався за медичною допомогою після отримання відповідної травми в зоні АТО. Таким чином суд погоджується з відповідачем та вважає, що підстави для видачі позивачу довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) відсутні. Матеріали справи містять лише довідку військової частини НОМЕР_4 від 13.09.2017р. № 695 про те, що позивач перебував на обстеженні в медичній частині з 07.09.2017 по 13.09.2017 року, виписку з медичної картки стаціонарного хворого від 09.01.2017р. та від 08.06.2018р., що не являються на думку суду доказами про звернення позивача за медичною допомогою з приводу отримання травми в зоні АТО в 2014р.

Відповідно до абзацу другого підпункту 21.8. пункту 21 II розділу наказу №402 Міністра оборони України Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України від 14.08.2008 року, показання свідків не є підставою для встановлення у військовослужбовців (колишніх військовослужбовців) факту перенесеного захворювання, травми (контузії, каліцтва, поранення).

Так, суд вважає за необхідне зазначити, що захворювання визначені згідно Свідоцтва про хворобу №999 від 13.09.2017 року, є захворюваннями пов`язаними з проходженням військової служби, але не є доказами того, що це наслідки мінно-вибухової травми отриманої в зоні АТО в 2014 році під час виконання військового обов`язку.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що військова частини НОМЕР_1 при розгляді рапорту позивача та проведенні службового розслідування за фактами викладеними у його рапорті, діяла в межах чинного законодавства, та не мала жодних законних підстав для видачі довідки ОСОБА_1 про обставини отримання травми, яку просив надати позивач.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 9, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов