Справа № 160/1571/19
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 160/1571/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року (суддя 1 інстанції Ільков В.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неправильного обчислення призначеної пенсії із грошового забезпечення, визначеного відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» протиправною та зобов`язати здійснити перерахунок та виплатити йому різницю між старою та новою пенсією за правилами частини третьої статті 43 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), починаючи з 01.01.2009 року та по теперішній час;

- зобов`язати відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» нарахувати та виплатить компенсацію втрати частини доходів за цей час.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до ч.3 ст. 43 Закону України № 22-62-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідний оклад за посадою,

військове (спеціальне) звання, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, починаючи з 01.01.2009 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 у відповідності до частини 3 статті 43 Закону України №2262-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідний оклад за посадою, військове (спеціальне) звання, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням вже виплаченої пенсії, починаючи з 01.01.2009 року.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що при призначенні позивачу пенсії у січні 2009 року Пенсійний фонд здійснив обчислення з грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій за 24 останні календарні місяці перед звільненням.

За таких обставин, обчислення позивачу пенсії з грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій за 24 останні календарні місяці перед звільненням не відповідало вимогам чинного на час призначення пенсії законодавства України.

Разом з тим, суд першої інстанції зауважує, що компенсація втрати частини доходів може бути обчислена лише з нарахованої особі до виплати суми, яка не була виплачена у встановлені законодавством строки. В даному випадку суми пенсії, за невиплату яких позивач просить стягнути компенсацію, йому нараховані до виплати не були, отже вказана вимога є передчасною, оскільки відсутні підстави для здійснення такої компенсації.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що пенсійний орган не наділений повноваженнями визначати розмір грошового забезпечення, а здійснює нарахування пенсії на підставі наданих їм іншими органами довідок про зазначений розмір.

Сума перерахованої пенсії для виплати за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в поетапному порядку встановленому Постановою КМУ за № 103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Заявник наголошує, що позивачем пропущений шестимісячний термін для звернення до суду встановлений частина 1,2 ст. 122 КАС України, оскільки зміни до нормативних актів є загальнодоступною інформацією, позивач щомісячно отримує пенсію, обізнаний про її розмір, тому мав знати про порушення свого права з моменту офіційної публікації змін до законодавства.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

На обґрунтування відзиву позивач зазначає, що апеляційна скарга є безпідставна та необґрунтована, оскільки в позовній заяві порушене питання щодо дотримання закону при нарахуванні пенсії, а не її перерахунку, як зазначає відповідач.

Перевіривши судове рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що починаючи з 01.01.2009 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, отримує пенсіє за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи позивачу призначено пенсію з 01.01.2009 року, враховуючи грошове забезпечення, яке склало: посадовий оклад - 650,00 грн., оклад за військове звання - 125,00 гривень, процентна надбавка за вислугу років 30% - 232,50 грн., середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці - 2157,48 грн., усього - 3164,98 гривень. Основний розмір призначеної пенсії склав 59% грошового забезпечення, тобто 1867,34 грн.

Показники сум грошового забезпечення, для нарахування пенсії, визначені на підставі грошового атестату № 2 та довідки про додаткові види грошового забезпечення, які надані ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області.

На виконання Постанови № 103 Пенсійним фондом позивачу було проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 року на підставі довідки, яка надана ліквідаційною комісією ГУМВС України в Дніпропетровській області, з таких видів грошово забезпечення:

- посадового окладу - 2400,00 грн.;

- окладу за спеціальне звання - 2000,00 грн.;

- 35 % надбавки за стаж служби - 1540,00 грн.;

- 0,82 % премії - 48,71 грн.;

всього грошове забезпечення - 5988,71 гривень.

Загальний розмір пенсійної виплати 59% складає 3533,34 гривень.

Доплата за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року здійснюється відповідно до Постанови № 103.

02.02.2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії, починаючи з 01.01.2009 року, у зв`язку із тим, що позивач вважає, що Пенсійний фонд невірно здійснював обчисленням його пенсії, а саме Пенсійним фондом неправильно розраховані щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії відповідно до частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в редакції Закону України від 04 квітня 2006 року і розрахунок повинен був здійснений за один місяць (грудень) 2008 року, виходячи із таких показників: за особливо важливі завдання 100% та премія в розмірі 125%, - загальна сума 3526,25 гривень.

Листом № 847/В-09 від 15.02.2019 року Пенсійний фонд повідомив позивача, що пенсія позивачу призначена з 01.01.2009 року на підставі грошового атестату № 2 та довідки про додаткові види грошового забезпечення, які надані ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, з урахуванням таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад - 650,00 грн., оклад за військове звання - 125,00 гривень, процентна надбавка за вислугу років 30% - 232,50 грн., середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці - 2157,48 грн., усього - 3164,98 гривень.

Основний розмір призначеної пенсії склав 59% грошового забезпечення, тобто 1867,34 гривень. Вказані показники щодо сум грошового забезпечення були визначені на підставі грошового атестату № 2 та довідки про додаткові види грошового забезпечення, які надані ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області. На виконання Постанови № 103 Пенсійним фондом позивачу було проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 року на підставі довідки, яка надана ліквідаційною комісією ГУМВС України в Дніпропетровській області, з таких видів грошово забезпечення: посадового окладу - 2400,00 грн., окладу за спеціальне звання - 2000,00 грн., 35 % надбавки за стаж служби - 1540,00 грн., 0,82 % премії - 48,71 грн. Всього грошове забезпечення - 5988,71 гривень. Загальний розмір пенсійної виплати 59% складає 3533,34 гривень.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції приходить до такого.

Частиною 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців" від 04.04.2006 року№ 3591 передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

Відповідно до п. 1 Постанови КМУ № 1294 від 07.11.2007 року "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" грошове забезпечення військовослужбовців. Осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до п. 6 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 року "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" установлено, що пенсії, які призначаються особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, обчислюються із суми грошового забезпечення, що виплачується цим військовослужбовцям, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ на день звільнення зі служби.

Пунктом 3 наказу МВС України від 31.12.2007 року № 499 "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ", установлено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 29 розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до частини 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ, а саме, виключено слова «за останньою штатною посадою перед звільненням» і доповнено словами «та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».

На момент виходу позивача на пенсію вказана редакція статті 43 Закону № 2262-ХІІ рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною).

Враховуючи вказане, після прийняття Конституційним Судом України рішення №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України положення пункту 29 розділу II Закону України від 28 грудня 2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (тобто, на 31.12.2008 року - дату звільнення позивача зі служби), діяла редакція частини третьої статті 43 Закону №2262-ХІІ у редакції Закону №3591-IV, відповідно до якої пенсійне забезпечення військовослужбовців має здійснюватися, виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України при вирішенні спорів цієї категорії, викладеної, зокрема, у постановах від 6 березня та 13 листопада 2012 року, 22 січня та 12 лютого 2013 року, 14 січня та 20 травня 2014 року, 24 лютого та 11 вересня 2015 року (справи №№ 21-2во12, 21-359а12, 21-421а12, 21-445а12, 21-463а13, 21-147а14, 21-552а14, 21-635а14 відповідно).

Судом першої інстанція встановлено та матеріалами справи підтверджено, що при призначенні позивачу пенсії у січні 2009 року Пенсійний фонд здійснив обчислення позивачу пенсії з грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій за 24 останні календарні місяці перед звільненням. Розмір грошового забезпечення позивача склав - 2157,48 гривень, що також підтверджено матеріалами пенсійної справи.

Таким чином, обчислення позивачу пенсії з грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій за 24 останні календарні місяці перед звільненням не відповідало вимогам чинного на час призначення пенсії законодавства України.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо

неправомірної відмови Пенсійним фондом позивачу у здійсненні перерахунку пенсії позивачу відповідно до ч.3 ст. 43 Закону України № 22-62-ХІІ, виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідний оклад за посадою, військове (спеціальне) звання, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах встановлених законодавством.

За вищезазначених обставин колегія суддів доходить висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є саме зобов`язання відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 у відповідності до частини 3 статті 43 Закону України № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідний оклад за посадою, військове (спеціальне) звання, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням вже виплаченої пенсії, починаючи з 01.01.2009 року.

Згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Пунктом 8 частини 1 статті 4 КАС України передбачено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, доцільним є вихід за межі позовних вимог та визнання неправомірними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до ч.3 ст. 43 Закону України № 22-62-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідний оклад за посадою, військове (спеціальне) звання, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, починаючи з 01.01.2009 року.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатить компенсацію втрати частини доходів відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», слід зазначити про таке.

Згідно із частиною 2 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" вказано, що під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Таким чином, компенсація втрати частини доходів може бути обчислена лише з нарахованої особі до виплати суми, яка не була виплачена у встановлені законодавством строки.

Однак, на даний час позивачу не нараховано до виплати суми пенсії, за невиплату яких останній просить стягнути компенсацію, внаслідок чого відсутні й підстави для здійснення такої компенсації, а вимога задоволенню не підлягає, як передчасна.

Що стосується твердження відповідача щодо пропуску позивачем строку на звернення до суду, оскільки пенсія призначена в 2009 році, колегія суддів зазначає наступне.

Нормами статті 122 Кодексу адміністративного судочинства встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як зазначає позивач, що про порушення свого права відповідачем, яким здійснено призначення пенсії з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій за 24 останні календарні місяці перед звільненням, замість її обчислення із суми грошового забезпечення на день звільнення зі служби, він дізнався в січні 2019 року коли готував матеріали для звернення до суду з позовом про перерахунок пенсії (справа 160/92/19).

З матеріалів справи убачається, що позивач 02 лютого 2019 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеної йому в 2009 році пенсії. Не отримавши відповіді на свою заяву, 18 лютого 2019 року звернувся до суду про захист свого права щодо призначення пенсії, що свідчить про дотримання встановленого частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, шестимісячного строку на звернення до суду.

Водночас Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», встановлено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком (частина третя статті 51 цього Закону).

Вказані висновки відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, при вирішенні спорів цієї категорії, зокрема в постанові від 06 лютого 2019 року справа № 522/2738/17.

Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 на час призначення йому пенсії за вислугу років за частиною 3 статті 43 Закону України №2262-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), мав право на обчислення суми пенсії, із грошового забезпечення, що виплачується військовослужбовцям, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ на день звільнення зі служби, а пенсійний орган протиправно відмовив у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії, з урахуванням п. 6 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 року (у редакції, чинній на час призначення пенсії), позовні вимоги підлягають задоволенню без обмеження строком.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 07.11.2019 та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 11.11.2019.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров