Справа № 640/17661/19
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 листопада 2019 року № 640/17661/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., при секретарі судового засідання Мині І.І., за участі позивача, представника позивача - Рогач В.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

за позовомОСОБА_1
доШевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві
провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі-позивач/ ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - Шевченківське РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві/ відповідач), в якому просить суд (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог):

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (Мороз Лесі Євгенівни) від 26.04.2019 ВП № 53246570 про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 87213,19 грн. та 3191,31 дол. США на користь Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві;

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві (Мороз Лесі Євгенівни) від 06.05.2019 р. ВП№59022417 про відкриття виконавчого провадження на підставі постанови Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Київ №53246570 від 26.04.2019 про стягнення з позивача виконавчого збору у сумі 87213,19 грн. та 3191,31 дол. США на користь Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

- зобов`язати Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві здійснити перерахунок виконавчого збору, який підлягає стягненню з позивача на користь Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві з 166072,63 гривень, що складає гривневий еквівалент 87213,19 гри. та 3 191.31 дол. США за офіційним курсом НБУ станом на 16.09.2019 p.. на 30 535.36 гривень (шо становить 10% від фактично стягнутої з боржника суми та переданої стягувачу за виконавчим документом) та винести відповідну постанову.

Позивач мотивує позовні вимоги невідповідністю розрахунку суми стягнення виконавчого збору, згідно постанови відповідача від 26.04.2019 ВП № 53246570, відтак, така постанова, на думку позивача, є такою, що підлягає скасуванню.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, у встановлений судом строк відзив на позовні вимоги не подано. Витребувані судом матеріали виконавчого провадження відповідачем не надані.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Універсал Банк» укладено кредитний договір № 007-2008-918, згідно умов якого ОСОБА_1 було отримано кредит у розмірі 126434 доларів 00 центів США строком до 10.03.2026.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03.09.2013 у справі № 761/13111/13-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» 1096926,08 грн. в тому числі: заборгованості за Кредитним договором у сумі 136'805 доларів 34 центи США, що за офіційним курсом НБУ становило 1093485,08 грн., та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3'441,00 грн.

На підставі вказаного рішення та виконавчого листа № 761/13111/13-ц, виданого Шевченківським районним судом 21.11.2013, Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві (Сабадаш Ларисою Іванівною) було відкрито виконавче провадження № 41372501 по стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» суми боргу на загальну суму 1 096926,08 грн.

30 грудня 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (Сабадаш Л.І.) було накладено арешт на все майно боржника ( ОСОБА_1 ), а 09.04.2014 було винесено постанову про утримання 20% з усіх видів заробітку (доходів), що належали до виплати боржнику ( ОСОБА_1 ), яку було спрямовано за місцем роботи боржника - до ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК».

15 лютого 2018 року в рамках виконавчого провадження № 41372501 державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (Шереметом Олександром Вікторовичем) було винесено постанову про арешт коштів на рахунках ОСОБА_1

06 жовтня 2010 року року Шевченківський районний суд м. Києва на підставі заяви ПАТ «Універсал Банк» виніс заочне рішення у справі № 761/19701/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по додатково нарахованих та несплачених відсотках (32387,66 доларів США) та суму заборгованості інфляційних втрат (810835,47 грн.) + 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 57642,47 грн.) та судового збору (3'654,00 грн.).

19 жовтня 2016 року за результатом розгляду апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 06.10.2015 р. Апеляційним судом м. Києва було її частково задоволено в зв`язку із чим було зменшено суму заборгованості по несплачених відсотках, що підлягали стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» з 32387,66 доларів США до 31 913,10 доларів США, в іншій частині рішення суду першої інстанції було залишено без змін.

06 січня 2016 року на підставі виконавчого листа № 761/19701/15-ц, виданого Шевченківським районним судом 17.12.2015, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві (Бекіровою Султаніс Наріманівною) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49753180 згідно якої з ОСОБА_1 підлягали стягненню 32387,66 доларів США та 872131,94 гривень на користь ПАТ «Універсал Банк».

17 січня 2017 року на підставі виконавчого листа № 761/19701/15-ц, виданого Шевченківським районним судом 01.12.2016, державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (Мороз Лесею Євгенівною) було прийнято постанову про відкриття Виконавчого провадження № 53246570, згідно якого на користь ПАТ «Універсал Банк» з ОСОБА_1 підлягали стягненню 31913,10 доларів США та 872131,94 гривень (у відповідності до рішення Апеляційного суду м. Києва від 19.10.2016 p.).

20 жовтня 2017 року в рамках виконавчого провадження № 53246570 державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (Мороз Л.С.) було винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника.

В подальшому, ОСОБА_1 (Комітент) та ТОВ «Фінстрім» (Комісіонер) уклали Договір комісії від 20.02.2019 б/н на вчинення правочинів щодо придбання права вимоги за кредитним договором, згідно умов якого Комісіонер прийняв на себе зобов`язання за дорученням Комітента за комісійну винагороду вчинити за рахунок Комітента від свого імені правочин з AT «Універсал Банк» щодо набуття права вимоги за Кредитним договором за ціною не більше узгодженої сторонами, і в строки, що визначені сторонами (додаток № 17).

В той же день (20.02.2019) ТОВ «Фінстрім» та AT «Універсал Банк» уклали договір про відступлення права вимоги № 19/19, згідно п. 3.2. якого AT «Універсал Банк» як первісний кредитор відступив право вимоги до боржника ( ОСОБА_1 ) за Кредитним договором, внаслідок чого первісний кредитор передав, а ТОВ «Фінстрім», як новий кредитор, одержав право вимагати від Боржника належного виконання усіх зобов`язань за Кредитним договором.

Також, 20.02.2019 AT «Універсал Банк» вручив ОСОБА_1 повідомлення (вих. №001/0141 від 20.02.2019) про відступлення права вимоги за Кредитним договором (додаток № 19) на користь ТОВ «Фінстрім», а також довідку (вих. № 36006 від 20.02.2019) про відсутність у ОСОБА_1 зобов`язань перед AT «Універсал Банк».

AT «Універсал Банк» направив 25.02.2019 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві дві заяви:

про повернення виконавчого листа № 761/19701/15-ц, виданий 17.12.2015 р. про стягнення заборгованості за Кредитним договором в рамках виконавчого провадження № 49753180 (додаток №21);

про повернення виконавчого листа № 761/19701/15-ц, виданий 01.12.2016 р. про стягнення заборгованості за Кредитним договором в рамках виконавчого провадження № 53246570 (додаток № 22).

В подальшому, головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мороз Л.Є. прийнято постанову про стягнення виконавчого збору з боржника ( ОСОБА_1 ) у розмірі 87213,19 грн. та 3191,31 дол. США.

26.04.2019 головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мороз Л.Є. прийнято постанову ВП №53246570 про повернення виконавчого документа стягувачу, згідно якої постановлено виконавчий документ повернути стягувачу на підставі п. 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 26.04.2019 ВП №53246570 вивести в окреме виконавче провадження.

Постановою головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мороз Л.Є. від 06.05.2019 відкрито виконавче провадження №59022417 з примусового виконання постанови №53246570, виданої 26.04.2019 Шевченківським РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві.

Вважаючи постанову про стягнення виконавчого збору протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 26 цього виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3цього Закону, зокрема постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до ст. 10 вказаного Закону заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 4 ст. 27 Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Аналогічні положення містяться в Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 37 Закону визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12цього Закону.

Відповідно до п. 22 розд. ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Згідно з ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», яка визначає наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, відповідно до наведених положень законодавства підставою для стягнення виконавчого збору є здійснення державним виконавцем не будь-яких дій, пов`язаних з організацією виконавчого провадження, а виключно фактичних дій примусового характеру щодо виконання виконавчого документу.

Тобто, обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є сукупність: 1) фактичного виконання виконавчого документу; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 15 лютого 2018 року в справі № 910/1587/13, де Суд також зазначив, що за своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

В постанові Верховного Суду від 15 лютого 2018 року в справі № 910/1587/13 Суд зазначив, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника сум коштів є здійснення державним виконавцем дій по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум, та виконавчий збір обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум.

З матеріалів справи вбачається, в постанові від 26.04.2019 ВП №53246570 про стягнення виконавчого збору стягнення з позивача як боржника у вказаному у виконавчому провадженні виконавчого збору в розмірі 87213,19 грн. та 3191,31 дол. США, тобто в розмірі 10 відсотків суми, що підлягала примусовому стягненню, згідно виконавчого листа №761/19701/15-ц, виданого 01.12.2016 Шевченківським районним судом м. Києва.

В примусовому порядку державним виконавцем з позивача як боржника на користь стягувача стягнуто частину, а в подальшому, виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою.

Відповідно, після повернення виконавчого документу стягувачу заходи примусового виконання державним виконавцем не вживалися, примусові дії не вчинялися.

Вказані обставини свідчать про неправомірність винесення про стягнення з позивача виконавчого збору саме в розмірі, згідно спірної постанови.

Крім того, при винесення такої постанови державним виконавцем не враховано те, що виконавчий документ був повернутий стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 37 цього Закону повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, державним виконавцем не враховано те, що подальше стягнення з позивача виконавчого збору за дії примусовому характеру, які державним виконавцем не вчинялися, може призвести до негативних наслідків для позивача і до порушення його прав та законних інтересів, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль, адже виконавчий документ щодо решти невиконаної його частини може бути повторно поданий стягувачем на примусове виконання, і в такому разі державний виконавець має знову винести одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню (ч.ч. 2 та 4 ст. 27 Закону).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 761/11524/15-ц, де Суд зазначив, що при стягненні виконавчого збору відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону (Закону України «Про виконавче провадження») без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою, створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду. Суд дійшов висновку, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувача суми.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд дійшов висновку, що у державного виконавця відсутні підстави для стягнення виконавчого збору в тому розмірі, який визначений у спірні постанові від 26.04.2019 ВП №53246570.

Позовні вимоги в частині скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.05.2019 №59022417 підлягають задоволенню, як похідні, адже неправомірно винесена постанова про стягнення виконавчого збору не підлягає виконанню.

Позовні вимоги в частині зобов`язання Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві здійснити перерахунок виконавчого збору, який підлягає стягненню з позивача на користь Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві з 166072,63 гривень, що складає гривневий еквівалент 87213,19 гри. та 3 191.31 дол. США за офіційним курсом НБУ станом на 16.09.2019 p.. на 30 535.36 гривень (що становить 10% від фактично стягнутої з боржника суми та переданої стягувачу за виконавчим документом) та винести відповідну постанову задоволенні бути не можуть, оскільки зобов`язання відповідача у певний бажаний для позивача спосіб вирішити питання розміру виконавчого збору, що підлягає стягненню, буде втручанням в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень та суперечитиме вимогам статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України щодо завдань адміністративного судочинства.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно з положеннями статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 77, 139, 143, 243-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 26.04.2019р. ВП №53246570 про стягнення виконавчого збору.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 06.05.2019р. ВП №59022417 про відкриття виконавчого провадження.

4. В решті позову відмовити.

5. Витрати по сплаті судового збору в сумі 6107 (шість тисяч сто сім) грн.8 коп. відшкодувати на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 , Київ , код НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (Саксаганського,110,Київ 32,01032, код 34967593.)

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 07.11.2019.

Суддя С.К. Каракашьян