Справа № 140/1871/19
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/9433/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Онишкевича Т. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛЛ КАР" на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року, ухвалене головуючим суддею Дмитруком В. В. у м. Луцьку, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛЛ КАР" до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

12 червня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛЛ КАР" (далі - ТзОВ "ОЛЛ КАР" звернулося в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Волинській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 28 травня 2019 року № 1922 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «ОЛЛ КАР»».

Вимоги позову обґрунтовані тим, що оскаржуваний наказ прийнятий за відсутності для цього законних підстав, оскільки пояснення на письмовий запит відповідача були надані ним у встановлений законодавством термін.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ТзОВ "ОЛЛ КАР" подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано тієї обставини, що на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України перевірка може бути проведена виключно у разі ненадання відповіді на запит. Зазначає, що відповідь на запит ним подано у визначений законом строк, що свідчить про відсутність підстав для її проведення. При цьому, у разі надання неповної відповіді платником податків, контролюючий орган не позбавлений можливості надати додатковий запит для її уточнення, чого не було зроблено відповідачем. Також зазначає, що у зв`язку з відсутністю підстав для проведення перевірки, ним не було допущено до проведення перевірки посадових осіб відповідача.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому її заперечує, покликається на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 06 березня 2019 року Головним Управлінням ДФС у Волинській області направлено ТзОВ «ОЛЛ КАР» запит № 7564/10/03-20-55-12 «Про надання пояснень та їх документального підтвердження», у якому відповідач просив надати пояснення та документальне підтвердження повноти відображення показників в бухгалтерському та податковому обліку за 2018 рік, зокрема:

1) щодо розбіжностей формування показників у фінансовій звітності витрат, а саме: договори; регістри бухгалтерського обліку, до яких перенесено інформацію із запитуваних первинних документів: журнали-ордери, відомості по рахунках 10, 20, 23, 26, 28, 91, 92, 93, 94, 901, 902, 903,701,702 за три квартали 2018 року помісячно;

2) підтверджуючі документи по показнику «Запаси» (р. 1100) на 31 грудня 2018 року на суму 71216,7 тис. грн., зокрема розшифровка по номенклатурі товарів; а також пояснення щодо можливості їх зберігання, оскільки власні основні засоби за даними форми 1 «Баланс» станом на 31 грудня 2018 року відсутні;

3) деталізація залишків (в якій валюті) кредиторської та дебіторської заборгованості, визначених відповідно до фінансової звітності за три квартали 2018 року в розрізі контрагентів; зокрема по показнику «Кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги», (р. 1615), «Дебіторська заборгованість за товари, роботи, послуги», (р. 1125).

У відповідь на вказаний запит позивач листом від 29 березня 2019 року № 6-03 повідомив відповідача про те, що діяльність ТзОВ «ОЛЛ КАР» здійснюється у відповідності до чинного законодавства України, позивачем забезпечено ведення податкового та бухгалтерського обліку відповідно до Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та інших нормативно правових актів. Всі показники господарських операцій, їх обсяг відображається у податковій звітності, яка є достовірною та подається у встановлений законодавством спосіб та строки.

У зв`язку з ненаданням ТзОВ «ОЛЛ КАР» пояснень та їх документального підтвердження, які спростовують виявлені недостовірності даних, Головним Управлінням ДФС у Волинській області винесено наказ від 28 травня 2019 року №1922 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «ОЛЛ КАР»».

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався тим, що у відповідача були наявні правові підстави для призначення перевірки, оскільки позивачем не надано пояснень та документального підтвердження щодо запитуваної інформації. При цьому, суд встановив, що допуск до проведення перевірки відбувся та контролюючим органом реалізовано право на проведення перевірки.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Пунктом 61.1 статті 61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів та здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (пункт 62.2 статті 62 Податкового кодексу України).

Підпунктами 20.1.2, 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право, зокрема: для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом; проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно із підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Перелік обставин, за наявності яких контролюючий орган може призначити документальну позапланову перевірку, передбачено пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, у разі виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;

Так, пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України передбачено право контролюючих органів звертатись до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Згідно з частиною третьою цього ж пункту серед підстав надсилання платнику податків письмового запиту наведено виявлення недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

Згідно з підпунктом 16.1.5 пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Таким чином, за фактом виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, контролюючий орган вправі надіслати платникові запит щодо такої інформації, із зазначенням у запиті існуючих порушень з боку такого платника та необхідність надання ним пояснень та документів, ненадання яких може бути підставою для проведення документальної позапланової перевірки. При цьому, метою запиту є підтвердження або спростування тієї інформації, яка є у податкового органу. Встановлення порушення та формування висновків можливе лише після отримання запитуваної контролюючим органом інформації.

Як підтверджується матеріалами справи, запит, направлений відповідачем на адресу позивача містив вказівку на фактичну і правову підстави направлення запиту, опис інформації, що запитується, та орієнтовний перелік документів, що її підтверджують. Відтак, на позивача покладався обов`язок щодо надання інформації, зазначеної в запиті податкового органу.

Разом з тим, позивачем не надано пояснень щодо запитуваної інформації та не надано документів на її підтвердження, а лише зазначено про те, що діяльність, ведення податкового та бухгалтерського обліку ТзОВ «ОЛЛ КАР» здійснюється відповідно до чинного законодавства та вказано, що всі показники господарської діяльності відображені у податковій звітності.

Суд звертає увагу на те, що у випадку ненадання відповіді та запитуваної інформації на запит контролюючого органу, що оформлений згідно з нормами Податкового кодексу України, у податкового органу відсутня можливість перевірити отриману інформацію про можливі порушення платником податків податкового законодавства, наслідком чого є призначення перевірки у встановленому Податковим кодексом України порядку.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки позивачем не надано пояснень та їх документального підтвердження щодо запитуваної інформації, податковий орган, приймаючи оскаржуваний наказ про проведення перевірки, діяв на підставі, в порядку і у спосіб, передбачений законодавством.

При цьому, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність доводів позивача щодо недопуску до проведення перевірки посадових осіб відповідача з огляду на підтвердження матеріалами справи вручення копії оскаржуваного наказу та пред`явлення службових посвідчень з направленнями на проведення перевірки представнику позивача.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛЛ КАР" залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року у справі № 140/1871/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 11 листопада 2019 року.