Справа № 185/9348/19
Суддя: Врона А. О.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/9348/19
Провадження № 2-а/185/122/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2019 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Врона А.О., за участю секретаря судового засідання Чернишової К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Павлоградського відділення поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Петрунько Сергія Сергійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Павлоградського відділення поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Петрунько Сергія Сергійовича, в якому просить з урахуванням уточнення позову від 23 жовтня 2019 року суд визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 359937 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, просить застосувати заходи до інспектора.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що інспектором не надано доказів, які б вказували на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, справа була розглянута на місці, без надання часу для звернення за правовою допомогою.

Позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої просить розглядати справу за його відсутності, заперечував проти позовних вимог, надав суду відеозапис скоєного правопорушення та розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Дослідивши докази в справі, суд прийшов до наступного висновку.

В ході судового розгляду встановлено, що стосовно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ДП 18 № 359937 від 01 жовтня 2019 року про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно зазначеної постанови, 01 жовтня 2019 року о 11:40 годині, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки Деу Ланос державний номер НОМЕР_1 , проїхав перехрестя вул.Дніпровська та вул.Д.Яворницького у місті Павлоград на заборонений жовтий сигнал світлофору та скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.

Внаслідок чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності, накладено штраф в розмірі 425 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем надано суду відеозаписи правопорушення та розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.

При вирішення даної адміністративної справи суд враховує, що відповідачем не надано суду відеозапису, згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору, проте при розгляді справи про адміністративне правопорушення 01 жовтня 2019 року ОСОБА_1 підтвердив той факт, що він дійсно проїхав перехрестя на жовтий сигнал світлофору, при цьому вказав, що не зупинився, щоб не створювати аварійну ситуацію, що підтверджується відеозаписом, наданим відповідачем.

Пунктом 8.7.3 ґ) ПДР встановлено, що сигнали світлофора мають такі значення жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Таким чином, позивач визнав, що ним було порушено пункт 8.7.3 ґ) ПДР.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення 01 жовтня 2019 року відповідачем було роз`яснено ОСОБА_1 його права згідно законодавства, надана можливість викликати адвоката для участі у розгляді справи, проте ОСОБА_1 своїм правом не скористався, також було роз`яснено текст постанови та строк оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, що підтверджується відеозаписом, наданим відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно приписів пункту 2.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП вбачається, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Проте, законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст.258 КУпАП, зі змісту яких вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Таким чином, відповідачем дотримано вимоги законодавства щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Обов`язок доказування вини водія у вчиненні правопорушення у сфері дорожнього руху покладено на посадову особу, яка винесла постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Адміністративна відповідальність може наставати за проїзд на заборонний сигнал світлофора, яким є жовтий сигнал світлофора, такий сигнал забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів (пункт 8.7.3 ґ) ПДР).

ОСОБА_1 підтвердив проїзд на заборонний жовтий сигнал світлофора, як вбачається з відеозапису, що свідчить про скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Як вбачається з відеозапису, посадовою особою, яка винесла постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, дотримано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлений приписами КУпАП.

Вищевказане свідчить про законність та обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 4 ст. 288 КпАП України, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

З урахуванням вимог статті 139 КАС України суд приходить до висновку про необхідність компенсувати судові витрати за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Павлоградського відділення поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Петрунько Сергія Сергійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову серії ДП 18 № 359937 від 01 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн - залишити без змін.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 10-денний строк (286 КАС), з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 295 КАС України.

Суддя А. О. Врона