Справа № 240/11420/19
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
про залишення позовної заяви без руху
Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Гурін Д.М., розглянувши позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Публічного акціонерного товариства "Новоград-Волинський м`ясокомбінат" про стягнення заборгованості,
Перевіряючи адміністративний позов на відповідність його вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що він не відповідає вимогам даної норми Кодексу з наступних підстав.
Відповідно до пункту 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначаються власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Позивачем у порушення вимог пункту 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, не зазначено у позовній заяві власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Крім того, частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
У пункті 1 прохальної частини позовної заяви позивачем викладено клопотання про звільнення від сплати судового збору з посиланням на частину 2 статті 8 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон України №3674-VI).
В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що відповідно до частини 1 статті 8 Закону України №3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина 2 статті 8 Закону). Частиною 1 статті 73 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що кошти Пенсійного фонду України формуються переважно за рахунок страхових внесків та використовуються на: виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду.
Крім того, посилаючись на статті 55, 129 Конституції України, статті 6, 7 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач стверджує, що судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду всіх осіб незалежно від їх майнового стану, що є гарантією дотримання принципу рівності. Зазначає, що оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не має можливості сплатити судовий збір у зв`язку з відсутністю коштів, призначених на цю мету, згідно з частиною 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" вважає за можливе звільнити управління Фонду від сплати судового збору. З урахуванням викладеного, просить звільнити його від сплати судового збору за подання позовної заяви.
Суд, дослідивши клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, дійшов висновку про відмову у його задоволенні з наступних підстав.
Відповідно до частини 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України №3674-VI.
Зміст позовної заяви та доданих до неї документів свідчить, що вказана позовна заява належить до об`єктів справляння судового збору відповідно до абзацу першого частини 1 статті 3 Закону України №3674-VI, а особа, яка звернулася з нею до суду, не належить до суб`єктів, яким згідно з нормами статті 5 Закону України №3674-VI встановлені пільги щодо його сплати.
Згідно з частини 1 статті 8 Закону України №3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Аналогічні положення містяться і у частині 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України.
Таким чином, єдиною підставою, з урахуванням якої суд може звільнити сторону від сплати судового збору, є її майновий стан. Жодної іншої підстави для винесення судом ухвали про звільнення сторони від сплати судового збору ні Закон України №3674-VI ні Кодекс адміністративного судочинства України не передбачають.
Як на підставу для звільнення від сплати судового збору, позивач посилається на відсутність коштів, призначених на цю мету.
Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи.
При цьому, якщо ці бюджетні установи діють як суб`єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.
Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області є бюджетною установою, однак спірні правовідносини виникли в результаті реалізації владних управлінських функцій (здійснення контролю за своєчасністю та повнотою сплати страхувальниками єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та штрафних санкцій).
Наведене зумовлює висновок про відсутність, передбачених статтею 8 Закону України №3674-VI та статтею 133 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.
Також, слід відмітити, що на переконання суду, обмежене фінансування бюджетної установи, яка діє як суб`єкт владних повноважень, не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.
Крім того, позивачем не було надано жодного доказу, який би підтверджував його майновий стан.
З огляду на викладене, суд не приймає доводи позивача про обмеження його права на доступ до суду, внаслідок недостатнього бюджетного фінансування.
Пунктом 1 частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно абзацу четвертого статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1921,00 грн.
Крім того, відповідно до пункту 4, пункту 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві, зокрема, зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Частиною четвертою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
У порушення наведених норм позивачем до позовної заяви не надано належних, достатніх, допустимих та достовірних доказів реального понесення позивачем витрат по виплаті та доставці пенсій, зазначених наданих розрахунках.
Також, позивачу необхідно надати суду відомості про те, чи не перебуває у позовному провадженні господарського суду справа про банкрутство стосовно відповідача.
Згідно з частиною 6 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.
У порушення вказаних вимог позивачем у позовній заяві не зазначено відомості про представника.
Відповідно до частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху для усунення зазначених недоліків шляхом надання до суду:
- власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.;
- належних доказів сплати судового збору у сумі 1921,00 грн;
- доказів реального понесення позивачем витрат по виплаті та доставці пенсій, зазначених наданих розрахунках;
- відомостей про те, чи не перебуває у позовному провадженні господарського суду справа про банкрутство стосовно відповідача;
- нової (уточненої) позовної заяви, у тому числі доказів надіслання уточненої позовної заяви на адресу відповідача, із зазначенням у ній відомостей про представника відповідно до вимог частини 6 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі наведеного та керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,
У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про звільнення від сплати судового збору - відмовити.
Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області - залишити без руху.
Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом семи днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.
У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Д.М. Гурін