Справа № 640/19806/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Бєлової Л.В., Лічевецького І.О.

за участю секретаря: Островської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Національного агентства з питань запобігання корупції на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2019 (м. Київ, дата складання тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , (26.11.2018) звернулась з позовом до суду про:

- визнання протиправним та скасування рішення № 1969 від 07.09.2018 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 , народним депутатом України»;

- визнання протиправним та скасування рішення № 1981 від 07.09.2018 «Про затвердження обґрунтованого висновку щодо виявлених ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією та направлення рішення «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 , народним депутатом України» до Національного антикорупційного бюро України» (а.с. 6 - 24 т. 1).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.12.2018 відкрито провадження у адміністративній справі (а.с. 1 т. 1).

Також, ОСОБА_1 , (26.11.2018) звернулась з позовом у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 1970 від 07.09.2018 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, поданої ОСОБА_1 , народним депутатом України»;

- визнати протиправним та скасувати рішення № 1982 від 07.09.2018 «Про затвердження обґрунтованого висновку щодо виявлених ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією та направлення рішення «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, поданої ОСОБА_1 , народним депутатом України» до Національного антикорупційного бюро України» (а.с. 5-25 т. 3).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.12.2018 відкрито провадження у справі (а.с. 1 т. 3).

ОСОБА_1 , (26.11.2018) звернулась з позовом до суду про:

- визнання протиправним та скасування рішення № 1968 від 07.09.2018 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік, поданої ОСОБА_1 , народним депутатом України»;

- визнання протиправним та скасування рішення № 1980 від 07.09.2018 «Про затвердження обґрунтованого висновку щодо виявлених ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією та направлення рішення «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік, поданої ОСОБА_1 , народним депутатом України» до Національного антикорупційного бюро України».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.12.2018 відкрито провадження у справі (а.с. 1 т. 5).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.04.2019 об`єднаного до спільного провадження і вирішення адміністративної справи № 640/19807/18, № 640/19808/18 та № 640/19806/18. Присвоєно об`єднаним справам загальний номер № 640/19806/18 (а.с 145-146 т. 6).

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що відповідачем порушені, встановлені у пункті 14 розділу ІІІ Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 56 від 10.02.2017 (далі - Порядок № 56) строки здійснення повної перевірки декларації.

На думку позивача, відповідач дійшов помилкового висновку про наявність у позивача обов`язку з відображення у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації відомостей про право користування квартирою, в якій зареєстровано місце проживання позивача, оскільки незважаючи на те, що місце проживання позивача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , позивач давно проживає у м. Києві, а після окупації Російською Федерацією у березні 2014 року території Автономної Республіки Крим взагалі не відвідує окуповану територію, а тому вказана квартира не належить позивачу на праві власності та не перебуває у неї у користуванні.

Щодо висновку про порушення позивачем вимог п. 3, п. 7 та п. 10 частини першої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 (далі - Закон № 1700-VII) стосовно зазначення недостовірних відомостей, що пов`язані з реалізацією транспортного засобу позивача, то з березня 2014 року спірний транспортний засіб вибув із володіння позивача та знаходився на території окупованої АР Крим, а з 16.03.2016 право на розпорядження цим транспортним засобом по довіреності було передано громадянинові ОСОБА_2 з метою забезпечення транспортування автомобіля на материкову частину території України та його подальшу реалізацію від імені та в інтересах позивача (на момент подання декларації за 2016 рік та декларації за 2017 рік не володіла інформацією про факт продажу її транспортного засобу, зокрема як і про факт його вивезення з окупованої території), кошти, виручені представником від реалізації спірного транспортного засобу, позивачу передані не були, і довіреність видана ОСОБА_2 строком до 16.03.2019.

Стосовно порушення позивачем вимог пункту 5 частини першої статті 46 Закону № 1700-VII, а саме зазначення у розділі 8 «Корпоративні права» декларації недостовірних відомостей про грошове вираження належних позивачу на праві власності часток у статутному (складеному) капіталі, що відрізняються від достовірних, позивач вважає, що зазначила достовірну інформацію про вартість належних їй на праві власності корпоративних прав, а саме вказала вартість реально внесеного (сплаченого) вкладу до статутного капіталу відповідного товариства станом на дату набуття права власності згідно даних, зазначених у документі (договорі купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства), на підставі якого було набуто право власності.

Щодо проведеної перевірки декларації за 2015 рік, то позивач вважає, що відповідач дійшов помилкового висновку про порушення позивачем вимог пункту 7 частини першої статті 46 Закон № 1700-VII, а саме відображення у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації відомостей про дохід (ознака доходу 127-інші доходи), отриманий від ТОВ «Фінансова компанія «Центр факторингових послуг» () у сумі 23 840 268,02 грн, оскільки вказана сума коштів у розмірі 23 840 268,02 грн є сумою процентів за фінансовим кредитом в іноземній валюті, котрі були прощені (анульовані) позивачу кредитором (ТОВ «Фінансова компанія «Центр факторингових послуг») за самостійним рішенням кредитора, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності, а тому в силу положень пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України вказана сума коштів не вважається додатковим благом (доходом) платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподаткованого доходу.

Згідно з відзиву на адміністративний позов, на думку відповідача системний аналіз Порядку № 56 свідчить, що відповідний порядок лише визначає набір дій, які має вчинити Національне агентство для проведення повної перевірки декларації, однак не визначає, що у строк, визначений для перевірки декларації, мають бути прийняті рішення про початок проведення перевірки та про затвердження її результатів. Порядком № 56 не встановлені граничні терміни для опрацювання отриманої в рамках здійснення повної перевірки матеріалів та складання і прийняття рішення.

З посиланням на норми законодавства відповідач зазначає, що позивач у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації не відобразила відомості про квартиру, яка перебуває на праві користування, чим не дотримала вимоги п. 2 частини першої статті 46 Закону № 1700-VII.

Також, відповідач вважає, що ОСОБА_1 в порушення п. 7 частини першої статті 46 Закону № 1700-VII не відобразила у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунку» декларації доходи у сумі 144 913, 00 грн від продажу рухомого майна автомобіля AUDI А 6 2003 року випуску, який знаходився на праві власності позивача на підставі договору купівлі-продажу автомобіля від 31.03.2016.

Щодо корпоративних прав позивача, відповідач вважає, що позивач зазначила недостовірні відомості щодо прав на відображені в декларації корпоративні права; найменування ТОВ «Триора» та ОК « Батіліман »; часток у статутному (складеному) капіталі у грошовому вираженні ТОВ «Асторія-Сіті» у сумі 375 000,00 грн, ТОВ «Триора» у сумі 1 490 000,00 грн, ОК «Батіліман» у сумі 2 206 525,00 грн та ТОВ «Машинобудівний завод «Автоливмаш» у сумі 1 382 723,00 грн, що належать позивачу на праві власності, чим не дотрималась вимог п. 5 частини першої статті 46 Закону № 1700-VII, оскільки висновок Національного агентства про наявність в декларації позивача за 2016 рік порушення вимог антикорупційного законодавства ґрунтується на підставі інформації, отриманої в законний спосіб з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Щодо проведеної перевірки декларації за 2015 рік щодо порушення позивачем вимог пункту 7 частини першої статті 46 Закон № 1700-VII, а саме відображення у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації відомостей про дохід (ознака доходу 127-інші доходи), отриманий від ТОВ «Фінансова компанія «Центр факторингових послуг» () у сумі 23 840 268,02 грн, відповідач вважає, що системний аналіз положень ПК України вказує, що сума анульованого боргу включає як основну суму кредиту, так і нараховані проценти за користування кредитом, які є невід`ємною частиною кредитного договору та суми за кредитним договором, та які підлягають обов`язковій сплаті боржником відповідно до умов кредитного договору, оскільки йдеться про борг в цілому, тобто про загальну суму фінансових зобов`язань, що підлягають погашенню боржником, незалежно від підстави їх виникнення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 1968 від 07.09.2018 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік, поданої ОСОБА_1 , народним депутатом України»; визнано протиправним та скасовано рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 1980 від 07.09.2018 «Про затвердження обгрунтованого висновку щодо виявлених ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією та направлення рішення «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік, поданої ОСОБА_1 , народним депутатом України» до Національного антикорупційного бюро України»; визнано протиправним та скасовано рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 1969 від 07.09.2018 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 , народним депутатом України»; визнано протиправним та скасовано рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 1981 від 07.09.2018 «Про затвердження обгрунтованого висновку щодо виявлених ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією та направлення рішення «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 , народним депутатом України» до Національного антикорупційного бюро України»; визнано протиправним та скасовано рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 1970 від 07.09.2018 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017рік, поданої ОСОБА_1 , народним депутатом України»; визнано протиправним та скасовано рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 1982 від 07.09.2018 «Про затвердження обгрунтованого висновку щодо виявлених ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією та направлення рішення «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, поданої ОСОБА_1 , народним депутатом України» до Національного антикорупційного бюро України».

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

У апеляційній скарзі відповідач з посиланням на норми законодавства стверджує, що позивач у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації не відобразила відомості про квартиру, яка перебуває на праві користування, чим не дотримала вимоги п. 2 частини першої статті 46 Закону № 1700-VII. Відповідач наполягає на тому, що позивач зазначила недостовірні відомості про транспортний засіб, який станом на 31.12.2016 не належав їй на праві власності, чим порушила п. 7 частини першої статті 46 Закону № 1700-VII. Також, на думку скаржника суд першої інстанції не врахував наведені Національним агентством твердження, що під час прийняття рішень Національне агентство має право використовувати лише інформацію, отриману в законний спосіб, зокрема стосовно відомостей про корпоративні права. Відомості про корпоративні права, що належать позивачу, що зазначені в рішенні Національного агентства, є достовірними та мали бути відображені у деклараціях відповідно до п. 5 частини першої статті 46 Закону № 1700-VII.

Згідно з відзиву на апеляційну скаргу позивач вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки наведені у ній доводи не спростовують висновків суду першої інстанції про протиправність оскаржуваних рішень НАЗК. На думку позивача, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У відповідності до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні.

Згідно з ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За матеріалами справи рішенням № 669 від 10.04.2018 доручено члену Національного агентства з питань запобігання корупції - заступнику Голови Національного агентства з питань запобігання корупції Патюку Станіславу Станіславовичу через уповноважених осіб - головного спеціаліста другого відділу (Східний регіон) Департаменту фінансового контролю та моніторингу способу життя апарату Національного агентства з питань запобігання корупції Ріпика Юрія Сергійовича та головного спеціаліста першого відділу (м. Київ) Департаменту моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції апарату Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_4 провести повну перевірки декларації, поданої ОСОБА_1 , народним депутатом України, за 2015 рік (а.с. 27 - 28 т. 5).

Рішенням № 1104 від 08.06.2018 «Про продовження строку повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік, поданої ОСОБА_1 , народним депутатом України» продовжено строк проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 , народним депутатом України, з 10.06.2018 на 30 календарних днів (а.с. 29-30 т. 5).

Рішенням № 1968 від 07.09.2018 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік, поданої ОСОБА_1 , народним депутатом України» вирішено: суб`єкт декларування при складанні та поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік зазначив недостовірні відомості про: співвласників чотирьох об`єктів нерухомого майна (нежитлових приміщень), які належать суб`єкту декларування на праві спільної власності; права на відображені в декларації корпоративні права; найменування ТОВ «Триора» та ОК « Батіліман »; розмір часток у статутному (складеному) капіталі у грошовому вираженні ТОВ «Асторія-Сіті», , ТОВ «Триора», , ОК «Батіліман», , та ТОВ «Машинобудівний завод «Автоливмаш», , що належать суб`єкту декларування на праві власності та не відобразив відомості про: суму інших доходів, отриманих суб`єктом декларування, та квартиру, яка перебуває на праві користуванні суб`єкта декларування, чим не дотримав вимоги пунктів 2,5,7 частини першої статті 46 Закону № 1700-VII. Субєкт декларування зазначив недостовірні відомості, що відрізняються від достовірних на суму понад 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що містить ознаки правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого статтею 366-1 КК України (а.с. 31 - 40 т. 5).

Рішенням № 1980 від 07.09.2018 «Про затвердження обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією, та направлення рішення «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік, поданої ОСОБА_1 , народним депутатом України» до Національного антикорупційного бюро України» вирішено затвердити обґрунтований висновок щодо виявлення ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією (а.с. 41 - 42 т. 5).

Обгрунтований висновок щодо виявлення ознак корупційного правопорушення, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1980 від 07.09.2018 (а.с. 44 - 50 т. 1).

Рішенням № 670 від 10.04.2018 «Про проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 , народним депутатом України» доручено члену Національного агентства з питань запобігання корупції - заступнику Голови Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_5 через уповноважених осіб - головного спеціаліста другого відділу (Східний регіон) Департаменту фінансового контролю та моніторингу способу життя апарату Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_6 та головного спеціаліста першого відділу (м. Київ) Департаменту моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції апарату Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_4 провести повну перевірки декларації, поданої ОСОБА_1 , народним депутатом України, за 2016 рік (а.с. 25-26 т. 1).

Рішенням № 1105 від 08.06.2018 «Про продовження строку повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 , народним депутатом України» продовжено строк проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 , народним депутатом України, з 10.06.2018 на 30 календарних днів (а.с. 27-28 т. 1).

Рішенням № 1969 від 07.09.2018 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 , народним депутатом України» вирішено: суб`єкт декларування при складанні та поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування,за 2016 рік зазначив недостовірні відомості про: транспортний засіб, який належав йому на праві власності; корпоративні права не відображеня в декларації; найменування ТОВ «Триора» та ОК « Батіліман »; розмір часток у статутному (складеному) капіталі у грошовому вираженні ТОВ «Асторія-Сіті», , ТОВ «Триора», , ОК «Батіліман», , та ТОВ «Машинобудівний завод «Автоливмаш», , що належать суб`єкту декларування на праві власності; дохід від продажу рухомого майна, отриманий суб`єктом декларування, а також не відобразив відомості про: квартиру, яка перебуває на праві користування суб`єкта декларування; правочин, на підставі якого припинилось право власності на нерухоме майно, чим не дотримав вимоги пунктів 2 - 3, 5, 7 та 10 частини першої статті 46 Закону № 1700-VII. Субєкт декларування зазначив недостовірні відомості, що відрізняються від достовірних на суму понад 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що містить ознаки правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого статтею 366-1 КК України (а.с. 27-38 т. 1).

Рішенням № 1921 від 07.09.2018 «Про затвердження обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією, та направлення рішення «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 , народним депутатом України» до Національного антикорупційного бюро України» вирішено затвердити обґрунтований висновок щодо виявлення ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією (а.с. 39-40 т. 1).

Обгрунтований висновок щодо виявлення ознак корупційного правопорушення, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1981 від 07.09.2018 (а.с. 41 - 47 т. 1).

Рішенням № 671 від 10.04.2018 «Про проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, поданої ОСОБА_1 , народним депутатом України» доручено члену Національного агентства з питань запобігання корупції - заступнику Голови Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_5 через уповноважених осіб - головного спеціаліста другого відділу (Східний регіон) Департаменту фінансового контролю та моніторингу способу життя апарату Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_6 та головного спеціаліста першого відділу (м. Київ) Департаменту моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції апарату Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_4 провести повну перевірки декларації, поданої ОСОБА_1 , народним депутатом України, за 2017 рік (а.с. 28 - 29 т. 3).

Рішенням № 1106 від 08.06.2018 «Про продовження строку повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, поданої ОСОБА_1 , народним депутатом України» продовжено строк проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, поданої ОСОБА_1 , народним депутатом України, з 10.06.2018 на 30 календарних днів (а.с. 30-31 т. 3).

Рішенням № 1970 від 07.09.2018 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, поданої ОСОБА_1 , народним депутатом України» вирішено: суб`єкт декларування при складанні та поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік зазначив недостовірні відомості про: транспортний засіб, на праві власності, який був відчужений у минулому році; права на відображені в декларації корпоративні права; найменування ТОВ «Триора» та ОК « Батіліман »; розмір часток у статутному (складеному) капіталі у грошовому вираженні ТОВ «Асторія-Сіті», , ТОВ «Триора», , ОК «Батіліман», , та ТОВ «Машинобудівний завод «Автоливмаш», , що належать суб`єкту декларування на праві власності;дохід, отриманий суб`єктом декларування у вигляді додаткового блага; а також не відобразив відомості про квартиру, яка перебуває на праві користування суб`єкта декларування, чим не дотримав вимоги пунктів 2,3,5 та 7 частини першої ст. 46 Закону № 1700-VII. Субєкт декларування зазначив недостовірні відомості, що відрізняються від достовірних на суму понад 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що містить ознаки правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого статтею 366-1 КК України (а.с. 32-40 т. 3).

Рішенням № 1982 від 07.09.2018 «Про затвердження обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією, та направлення рішення «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, поданої ОСОБА_1 , народним депутатом України» до Національного антикорупційного бюро України» вирішено затвердити обґрунтований висновок щодо виявлення ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією (а.с. 41-42 т. 3).

Обгрунтований висновок щодо виявлення ознак корупційного правопорушення, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1982 від 07.09.2018 (а.с. 43 - 49 т. 3).

Вважаючи протиправними рішення Національного агентства про результати здійснення повної перевірки декларацій, поданих позивачем за 2015-2017 роки та про затвердження обґрунтованих висновків щодо виявлення ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією та направлення рішення про результати здійснення перевірки декларацій, поданих позивачем за 2015-2017 роки, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваних рішень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною другою цієї статті визначено, що у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відносини, що виникають у сфері запобігання корупції, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, Законом України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 (далі - Закон № 1700) та іншими законами, а також прийнятими на їх виконання іншими нормативно-правовими актами.

Положеннями п.п. б п. 1 статті 3 Закону № 1700 передбачено, що суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є: особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - народні депутати України.

Згідно з частиною першою статті 45 Закону № 1700 особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Частиною першою ст. 46 Закону № 1700 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено інформацію, що зазначається у декларації.

Відповідно до частини четвертої статті 45 Закону № 1700 упродовж семи днів після подання декларації суб`єкт декларування має право подати виправлену декларацію.

У відповідності до статті 48 Закону № 1700 Національне агентство проводить щодо декларацій, поданих суб`єктами декларування, такі види контролю: 1) щодо своєчасності подання; 2) щодо правильності та повноти заповнення; 3) логічний та арифметичний контроль. Національне агентство проводить повну перевірку декларацій відповідно до цього Закону. Порядок проведення передбачених цієї статтею видів контролю, а також повної перевірки декларації визначається Національним агентством.

Згідно з частиною першою статтею 50 Закону № 1700 повна перевірка декларації полягає у з`ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення і може здійснюватися у період здійснення суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності.

Відповідно до частини другої статті 50 Закону № 1700 у разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей Національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний суб`єкт декларування, та спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції.

Механізм проведення Національним агентством з питань запобігання корупції контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції» визначений Порядком проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженим рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 56 від 10.02.2017 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.02.2017 за № 201/30069 (далі - Порядок № 56).

Положеннями розділу III Порядку № 56 передбачено порядок проведення повної перевірки декларацій.

Приписами пунктів 1, 5 та 6 розділу III Порядку №5 6 встановлено, що повна перевірка декларації може проводитися у період здійснення суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності і полягає у: 1) з`ясуванні достовірності задекларованих відомостей; 2) з`ясуванні точності оцінки задекларованих активів; 3) перевірці на наявність конфлікту інтересів; 4) перевірці на наявність ознак незаконного збагачення.

Національне агентство при проведенні повної перевірки декларації проводить перевірку всіх відомостей, що відображені в декларації, відповідно до пункту 1 цього розділу, якщо інше не визначено цим Порядком.

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Стосовно доводів скаржника, які стосуються не відображення у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації відомостей про право користування квартирою, в якій зареєстровано місце проживання суб`єкта декларування.

Так, в апеляційній скарзі відповідачем зазначено, що позивач не відобразила відомості про квартиру в АДРЕСА_1 , яка перебуває у неї на праві користування та відповідно до розділу 2.1 декларації є її зареєстрованим місцем проживання.

Відповідно до п. 2 частини першої статті 46 Закону № 1700 у декларації зазначаються відомості про: об`єкти нерухомості, що належать суб`єкту декларування та членам його сім`ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості включають: а) дані щодо виду, характеристики майна, місцезнаходження, дату набуття майна у власність, оренду або інше право користування, вартість майна на дату набуття його у власність, володіння або користування; б) у разі якщо нерухоме майно перебуває у спільній власності, про усіх співвласників такого майна вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі якщо нерухоме майно перебуває в оренді або на іншому праві користування, про власника такого майна також вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;

Отже, Закон передбачає обов`язок зазначати в декларації усі об`єкти, які належать суб`єкту декларування або члену його сім`ї на праві користування.

Відповідно до вимог Закону суб`єкт декларування повинен задекларувати усі об`єкти нерухомості незалежно від їх вартості, що належать йому на праві власності, знаходяться у нього на праві оренди чи іншого права користування станом на останній день звітного періоду (31 грудня звітного року для щорічної декларації).

Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло, розташоване на території адміністративнотериторіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Як вірно зазначено судом першої інстанції згідно з частиною першою статті 71 ЖК УРСР № 5464-X від 30.06.1983 передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до статті 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності даної особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.10.2018 у справі № 490/12384/16-ц зроблено висновок по застосуванню статей 71, 72 ЖК Української РСР, який полягає в тому, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення.

Тобто наявність двох умов лише надає можливість визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, однак не позбавляють такого права автоматично.

Дана правова позиція підтримана постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.10.2019 у справі № 2-375/2005 (провадження № 61-24981св18).

В той же час, позивач самостійно вказала в п. 2.1 декларацій своїм зареєстрованим місцем проживання - АДРЕСА_1 . Оскільки інформацію про зареєстроване місце проживання або місце фактичного проживання було зазначено у розділі 2.1 «Інформація про суб`єкта декларування» декларації, відповідну інформацію необхідно дублювати у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації.

Разом з тим, згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Посилання позивача про те, вона тривалий час проживає в м. Києві, а після окупації Російською Федерацією у березні 2014 року територію Автономної Республіки взагалі не відвідує, колегія суддів вважає не обґрунтованими, оскільки доказів того, що ОСОБА_1 втратила право на користування квартирою у розумінні статті 72 КАС позивачем, як відповідачу, так і суду не надано.

Щодо порушення позивачем вимог пунктів 3, 7 та 10 частини першої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції» стосовно зазначення недостовірних відомостей, що пов`язані з реалізацією транспортного засобу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 46 Закону № 1700-VIІ (в редакції, яка діяла на час подання декларацій за 2016 та 2017 роки) у декларації зазначаються відомості про цінне рухоме майно, вартість якого перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, що належить суб`єкту декларування або членам його сім`ї на праві приватної власності, у тому числі спільної власності, або перебуває в її володінні або користуванні незалежно від форми правочину, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості включають дані щодо транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а також щодо їх марки та моделі, року випуску, ідентифікаційного номера (за наявності). Відомості про транспортні засоби та інші самохідні машини і механізми зазначаються незалежно від їх вартості.

Позивач відобразила відомості про автомобіль AUDI A6 2003 року випуску, дата набуття права 07.09.2004, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який належить їй на праві власності. Проте, Національним агентством під час перевірки, відповідно до листа Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області № 31/20/2-330 від 11.05.2018, встановлено, що транспортний засіб AUDI A6 2003 року випуску, дата набуття права 07.09.2004, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 відчужено відповідно договору купівлі-продажу автомобіля від 31.03.2016.

За матеріалами справи, 24.06.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харченко Л.В. посвідчено довіреність ОСОБА_1 , видану ОСОБА_7 на розпорядження транспортним засобом: автомобілем AUDI А6 2003 року випуску, серійний й номер НОМЕР_1 , номер державної реєстрації: НОМЕР_4 .

16.03.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харченко Л.В. посвідчено довіреність ОСОБА_1 , видану ОСОБА_2 на майно: автомобіль AUDI А6 2003 року випуску, серійний й номер НОМЕР_1 , номер державної реєстрації: НОМЕР_3 .

31.03.2016 між ОСОБА_2 , який діє від імені ОСОБА_1 , як продавцем, та ОСОБА_8 укладено договір купівлі-продажу автомобіля AUDI А6 2003 року випуску, серійний номер НОМЕР_1.

Згідно з поясненнями позивача, на момент подання декларації за 2016 та 2017 роки вона не володіла інформацією про факт продажу її транспортного засобу та про факт вивезення його з окупованої території, оскільки кошти, виручені представником від реалізації спірного транспортного засобу позивачу передані не були, довіреність була видана ОСОБА_2 строком до 16.03.2019, в зв`язку з чим вона в декларації відобразила відомості про наявний у її власності транспортний засіб та не зазначила у декларації про операцію з продажу такого транспортного засобу та дохід від його реалізації. Про факт продажу у 2016 році транспортного засобу позивач дізналася у 2018 році за результатами проведеної Національним агентством з питань запобігання корупції повної перевірки декларації позивача за 2016 рік.

В той же, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що у п. 2 Розділу І Порядку № 56 надається визначення поняттям - достовірність задекларованих відомостей та недостовірність задекларованих відомостей.

В свою чергу, достовірність задекларованих відомостей - відповідність дійсності відомостей, зазначених у декларації суб`єкта декларування, у разі невстановлення Національним агентством недостовірності задекларованих відомостей у встановленому Законом порядку шляхом здійснення контролю та повної перевірки декларації; недостовірність задекларованих відомостей - невідповідність дійсності відомостей, зазначених у декларації суб`єкта декларування, що встановлюється на підставі відомостей, отриманих Національним агентством у встановленому Законом порядку шляхом здійснення контролю та повної перевірки декларації;

Згдно з п. 2 розділу IV Порядку № 56 під час проведення повної перевірки декларації та прийняття Рішення про результати здійснення повної перевірки декларації використовується лише інформація, отримана у законний спосіб.

Таким чином, на підставі отриманої Національним агентством у законний спосіб інформації, зокрема листа Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області № 31/20/2-330 від 11.05.2018, яким повідомлено, що транспортний засіб AUDI A6 2003 року випуску, дата набуття права 07.09.2004, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 відчужено відповідно до договору купівлі-продажу автомобіля від 31.03.2016, відповідач дійшов правомірного висновку про те, що суб`єкт декларування в порушення пункту 7 частини першої статті 46 Закону № 1700-VIІ не відобразила у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації доходи у сумі 144 193,00 грн від продажу автомобіля AUDI А6 2003 року випуску, який знаходився на праві власності позивача на підставі договору купівлі-продажу автомобіля від 31.03.2016.

Докази спростування викладеної в листі Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області № 31/20/2-330 від 11.05.2018 інформації стосовно автомобіля позивачем не надано.

Факт не знання позивача про те, що 31.03.2016 між ОСОБА_2 , який діє від імені ОСОБА_1 , як продавцем, та ОСОБА_8 укладено договір купівлі-продажу автомобіля AUDI А6 2003 року випуску, серійний номер НОМЕР_1 жодним чином не спростовує отриманої Національним агентством офіційної інформації від Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області та, відповідно, правомірності висновку про порушення позивачем пункту 7 частини першої статті 46 Закону № 1700-VIІ.

У зв`язку з колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково взяв до уваги позицію позивача про те, що остання у деклараціях за 2016 та 2017 роки відобразила інформацію, яка була їй достовірно відома на момент подання декларацій.

Щодо доводів скаржника про зазначення позивачем недостовірних відомостей про грошове вираження належних позивачу на праві власності часток у статутного (складеному) капіталі ТОВ «Асторія-Сіті», ТОВ «Триора», ТОВ «Машинобудівний завод «Автоливмаш» та ОК « Батіліман », що відрізняються від достовірних на загальну суму 5 454 248,00 грн.

Відповідно пункту 5 частини першої статті 46 Закону № 1700-VII у декларації зазначаються відомості про інші корпоративні права, що належать суб`єкту декларування або членам його сім`ї, із зазначенням найменування кожного суб`єкта господарювання, його організаційно-правової форми, коду Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України, частки у статутному (складеному) капіталі товариства, підприємства, організації у грошовому та відсотковому вираженні.

Відповідачем під час проведення повної перевірки декларації позивачем за 2015 рік встановлено, що у розділі 8 «Корпоративні права» декларації суб`єкт декларування відобразив відомості про корпоративні права у ТОВ «Асторія-Сіті», , сума внеску до статутного капіталу 250 000,00 грн, частка у статутному капіталі 12,5%, які належали йому станом на 31.12.2015, та вказав інформацію про спільну власність на зазначений об`єкт: 12,5% - суб`єкт декларування та 50% - ТОВ «Корпораційна компанія», .

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 31.12.2015 сума внеску суб`єкта декларування до статутного капіталу в ТОВ «Асторія-Сіті», , становить 625 000,00 грн, дата формування статутного капіталу - 09.10.2006, частка у статутному капіталі 12,5%, що належить суб`єкту декларування на праві власності 100%.

Суб`єкт декларування відобразив відомості про корпоративні права в ТОВ «Тріора», , сума внеску до статутного капіталу 10 000,00 грн, частка у статутному капіталі 25%, які належали йому станом на 31.12.2015, та вказав інформацію про спільну власність на зазначений об`єкт: 25% - суб`єкт декларування.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 31.12.2015 сума внеску суб`єкта декларування до статутного капіталу в ТОВ «Триора», , становить 1 500 000,00 грн, частка у статутному капіталі 25%, що належить суб`єкту декларування на праві власності 100%.

Суб`єкт декларування відобразив відомості про корпоративні права в ТОВ «Севастопольмарінсервіс», , сума внеску до статутного капіталу 5 762 500,00 грн, частка у статутному капіталі 25%, які належали йому станом на 31.12.2015, та вказав інформацію про спільну власність на зазначений об`єкт: 25% - суб`єкт декларування.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 31.12.2015 сума внеску суб`єкта декларування до статутного капіталу в ТОВ «Севастопольмарінсервіс», , становить 5 762 500,00 грн, дата формування статутного капіталу - 12.01.2006, частка у статутному капіталі 25%, що належить суб`єкту декларування на праві власності 100%.

Суб`єкт декларування відобразив відомості про корпоративні права в ОК «Батилиман», , сума внеску до статутного капіталу 2 206 525,00 грн, частка у статутному капіталі 25%, які належали йому станом на 31.12.2015, та вказав інформацію про спільну власність на зазначений об`єкт: 25% - суб`єкт декларування.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 31.12.2015 сума внеску суб`єкта декларування до статутного капіталу в ОК «Батіліман», , становить 0,00 грн, дата формування статутного капіталу - 18.01.2005, частка у статутному капіталі 25%, що належить суб`єкту декларування на праві власності 100%.

Суб`єкт декларування відобразив відомості про корпоративні права в ТОВ «Гуматекс ЛТД», , сума внеску до статутного капіталу 15 625 грн., частка у статутному капіталі 25%, які належали йому станом на 31.12.2015, та вказав інформацію про спільну власність на зазначений об`єкт: 25% - суб`єкт декларування.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань сума внеску суб`єкта декларування до статутного капіталу в ТОВ «Гуматекс ЛТД», , становить 15 625 грн., дата формування статутного капіталу - 19.06.2006, частка у статутному капіталі 25%, що належить суб`єкту декларування на праві власності 100%.

Суб`єкт декларування відобразив відомості про корпоративні права в ТОВ «Машинобудівний завод «Автоливмаш», , сума внеску до статутного капіталу 1 117 277,00 грн, частка у статутному капіталі 12,5%, які належали йому станом на 31.12.2015, та вказав інформацію про спільну власність на зазначений об`єкт: 12,5% - суб`єкт декларування.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 31.12.2015 сума внеску суб`єкта декларування до статутного капіталу в ТОВ «Машинобудівний завод «Автоливмаш», , становить 2 500 000 грн, дата формування статутного капіталу - 23.11.2010, частка у статутному капіталі 12,5%, що належить суб`єкту декларування на праві власності 100%.

Суб`єкт декларування відобразив відомості про корпоративні права в ТОВ «Торговий дім «Кримзалізобетон», , сума внеску до статутного капіталу 15 625,00 грн, частка у статутному капіталі 25%, які належали йому станом на 31.12.2015, та вказав інформацію про спільну власність на зазначений об`єкт: 25% - суб`єкт декларування.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 31.12.2015 сума внеску суб`єкта декларування до статутного капіталу в ТОВ «Торговий дім «Кримзалізобетон», , становить 15 625,00 грн, дата формування статутного капіталу - 20.08.2012, частка у статутному капіталі 25%, що належить суб`єкту декларування на праві власності 100%.

Відповідачем під час проведення повної перевірки декларацій позивача за 2016 та 2017 роки встановлено, що у розділі 8 «Корпоративні права» декларації суб`єкт декларування відобразив відомості про корпоративні права в ТОВ «Асторія-Сіті», , сума внеску до статутного капіталу 250 000,00 грн, частка у статутному капіталі 12,5%, які належали йому станом на 31.12.2016 (31.12.2017), та вказав інформацію про спільну власність на зазначений об`єкт: 12,5% - суб`єкт декларування, 12,5% - громадянин ОСОБА_9 , 12,5% - громадянин ОСОБА_10 , 12.5% - громадянин ОСОБА_11 та 50% - ТОВ «Корпораційна компанія», .

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 31.12.2016 (31.12.2017), сума внеску суб`єкта декларування до статутного капіталу в ТОВ «Асторія-Сіті», , становить 625 000 грн., дата формування статутного капіталу - 09.10.2006, частка у статутному капіталі 12,5%, що належить суб`єкту декларування на праві власності 100%.

Суб`єкт декларування відобразив відомості про корпоративні права в ТОВ «Тріора», , сума внеску до статутного капіталу 10 000 грн., частка у статутному капіталі 25%, які належали йому станом на 31.12.2016 (31.12.2017), та вказав інформацію про спільну власність на зазначений об`єкт: 25% - суб`єкт декларування, 25% - громадянин ОСОБА_9 , 25% - громадянин ОСОБА_10 , 25% - громадянин ОСОБА_11 .

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 31.12.2016 (31.12.2017), сума внеску суб`єкта декларування до статутного капіталу в ТОВ «Триора», , становить 1 500 000,00 грн, частка у статутному капіталі 25%, що належить суб`єкту декларування на праві власності 100%.

Суб`єкт декларування відобразив відомості про корпоративні права в ТОВ «Севастопольмарінсервіс», , сума внеску до статутного капіталу 5 762 500 грн, частка у статутному капіталі 25%, які належали йому станом на 31.12.2016 (31.12.2017), та вказав інформацію про спільну власність на зазначений об`єкт: 25% - суб`єкт декларування, 25% - громадянин ОСОБА_9 , 25% громадянин ОСОБА_10 , 25% - громадянин ОСОБА_11 .

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 31.12.2016 (31.12.2017), сума внеску суб`єкта декларування до статутного капіталу в ТОВ «Севастопольмарінсервіс», , становить 5 762 500,00 грн, дата формування статутного капіталу - 12.01.2006, частка у статутному капіталі 25%, що належить суб`єкту декларування на праві власності 100%.

Суб`єкт декларування відобразив відомості про корпоративні права в ОК «Батилиман», , сума внеску до статутного капіталу 2 206 525,00 грн, частка у статутному капіталі 25%, які належали йому станом на 31.12.2016 (31.12.2017), та вказав інформацію про спільну власність на зазначений об`єкт: 25% - суб`єкт декларування, 25% - громадянка ОСОБА_12 , 25% - громадянин ОСОБА_10 , 25% - громадянин ОСОБА_11

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 31.12.2016 (31.12.2017), сума внеску суб`єкта декларування до статутного капіталу в ОК «Батіліман», , становить 0,00 грн, дата формування статутного капіталу - 18.01.2005, частка у статутному капіталі 25%, що належить суб`єкту декларування на праві власності 100%.

Суб`єкт декларування відобразив відомості про корпоративні права в ТОВ «Гуматекс ЛТД», , сума внеску до статутного капіталу 15 625,00 грн, частка у статутному капіталі 25%, які належали йому станом на 31.12.2016 (31.12.2017), та вказав інформацію про спільну власність на зазначений об`єкт: 25% - суб`єкт декларування, 25% - громадянин ОСОБА_9 , 25% - громадянин ОСОБА_10 , 25% - громадянин ОСОБА_11 .

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 31.12.2016 (31.12.2017), сума внеску суб`єкта декларування до статутного капіталу в ТОВ «Гуматекс ЛТД», , становить 15 625,00 грн, дата формування статутного капіталу - 19.06.2006, частка у статутному капіталі 25%, що належить суб`єкту декларування на праві власності 100%.

Суб`єкт декларування відобразив відомості про корпоративні права в ТОВ «Машинобудівний завод «Автоливмаш», , сума внеску до статутного капіталу 1 117 277 грн., частка у статутному капіталі 12,5%, які належали йому станом на 31.12.2016 (31.12.2017), та вказав інформацію про спільну власність на зазначений об`єкт: 12,5% - суб`єкт декларування, 12,5% - громадянин ОСОБА_9 , 12,5% - громадянин ОСОБА_10 , 12,5% - громадянин ОСОБА_11 та 50% - громадянин ОСОБА_13

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 31.12.2016 (31.12.2017), сума внеску суб`єкта декларування до статутного капіталу в ТОВ «Машинобудівний завод «Автоливмаш», , становить 2500000 грн., дата формування статутного капіталу - 23.11.2010, частка у статутному капіталі 12,5%, що належить суб`єкту декларування на праві власності 100%.

Суб`єкт декларування відобразив відомості про корпоративні права в ТОВ «Торговий дім «Кримзалізобетон», , сума внеску до статутного капіталу 15 625 грн., частка у статутному капіталі 25%, які належали йому станом на 31.12.2016 (31.12.2017), та вказав інформацію про спільну власність на зазначений об`єкт: 25% - суб`єкт декларування, 25% - громадянин ОСОБА_9 , 25% - громадянин ОСОБА_10 , 25% - громадянин ОСОБА_11 .

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 31.12.2016 (31.12.2017), сума внеску суб`єкта декларування до статутного капіталу в ТОВ «Торговий дім «Кримзалізобетон», , становить 15625 грн., дата формування статутного капіталу - 20.08.2012, частка у статутному капіталі 25%, що належить суб`єкту декларування на праві власності 100%.

На підставі викладеного, відповідач вважає, що суб`єкт декларування при складанні та поданні декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік, 2016 рік та 2017 рік зазначив недостовірні відомості про розмір часток у статутному (складеному) капіталі у грошовому вираженні ТОВ «Асторія-Сіті», , ТОВ «Триора», , ОК «Батіліман», , та ТОВ «Машинобудівний завод «Автоливмаш», , що належать суб`єкту декларування на праві власності, оскільки дані відрізняються від відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наполягає на тому, що подаючи декларації за 2015, 2016, та 2017 роки вона зазначила достовірну інформацію про вартість належних їй на праві власності корпоративних прав, а саме вказала вартість реально внесеного (сплаченого) нею вкладу до статутного капіталу ТОВ «Асторія-Сіті», ТОВ «ТРИОРА», ТОВ «Машинобудівний завод «Автоливмаш» станом на дату набуття права власності згідно з даних, зазначених у документах, на підставі яких нею було набуто право власності на такі корпоративні права, а також вказала вартість реально внесеного нею пайового внеску до пайового фонду Обслуговуючого кооперативу «Батіліман».

В той же час, у відповідності до пункту 8 Розділу III Порядку № 56 під час повної перевірки декларацій Національне агентство використовує такі джерела інформації:

1) відомості, отримані з реєстрів, баз даних, інших інформаційно-телекомунікаційних систем державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, а також відомості з реєстрів, баз даних іноземних держав, що можуть містити інформацію, яка має відображатись у декларації;

2) відомості, надані суб`єктом декларування, стосовно якого проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом Національного агентства щодо документального підтвердження або пояснення зазначених у декларації відомостей;

3) відомості, що надходять (отримані) від державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об`єднань, а також від державних та інших компетентних органів влади іноземних держав;

4) відомості із засобів масової інформації, мережі Інтернет, які стосуються конкретного суб`єкта декларування та містять фактичні дані, що можуть бути перевірені.

При проведенні повної перевірки декларації Національне агентство зобов`язане забезпечити використання лише достовірної інформації, одержаної від суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об`єднань, із засобів масової інформації, мережі Інтернет.

Національне агентство зобов`язане забезпечити охорону та захист інформації, яка була ним створена, зібрана, одержана, використана під час повної перевірки декларації.

Також, як уже зазначалось згідно з п. 2 розділу IV Порядку № 56 під час проведення повної перевірки декларації та прийняття Рішення про результати здійснення повної перевірки декларації використовується лише інформація, отримана у законний спосіб.

Таким чином, оскільки відображені позивачем відомості щодо її корпоративних прав у деклараціях за 2015, 2016, 2017 роки не відповідають даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є офіційним джерел інформації для Національного агентства під час повної перевірки декларацій у відповідності до Порядку № 56, колегія суддів вважає вірним висновок про недотримання позивачем вимог п. 5 частини першої статті 46 Закону № 1700-VII.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 12 Закону № 1700-VII у разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, уповноважені особи Національного агентства складають протокол про таке правопорушення, який направляється до суду згідно з рішенням Національного агентства. У разі виявлення ознак іншого корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції. Висновок Національного агентства є обов`язковим для розгляду, про результати якого воно повідомляється не пізніше п`яти днів після отримання повідомлення про вчинене правопорушення.

Відповідно до п. 3 Розділу IV Порядку № 56 у разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей Національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний суб`єкт декларування, та спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції. Інформування спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції про подання у декларації завідомо недостовірних відомостей здійснюється з урахуванням положень статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, при проведенні перевірки декларацій суб`єктів декларування Національне агентство встановлює ознаки іншого корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, а в рішенні про результати здійснення повної перевірки декларацію вказуються встановлені на підставі інформації, отриманої в межах проведеної перевірки, фактичні дані.

В свою чергу, Національне агентство не є органом, до повноважень якого належить встановлення наявності умислу чи вини як суб`єктивної сторони злочину в діях суб`єкта декларування при заповненні декларації. Такими повноваженнями наділені спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції про подання у декларації завідомо недостовірних відомостей.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з наданою судом першої інстанції оцінкою порушенням, виявленим Національним агентством в рамках проведення повної перевірки декларацій позивача за 2015, 2016, 2017 роки щодо невідображення позивачем відомостей про квартиру, в якій зареєстровано місце проживання позивача, зазначення позивачем недостовірних даних, що пов`язані з реалізацією транспортного засобу; зазначення позивачем недостовірних відомостей.

Разом з тим, повна перевірка декларації за цим Порядком здійснюється упродовж 60 календарних днів з дня прийняття Рішення про проведення перевірки.

У разі необхідності строки проведення повної перевірки декларації можуть бути продовжені, але не більше ніж на сукупний строк у 30 календарних днів (п. 14 розділ ІІІ Порядку).

Аналіз положень Порядку №56, свідчить про те, що повна перевірка декларацій чітко обмежена конкретними строками її проведення - 60 календарних днів; цей строк може бути подовжений, але сукупно - не більше ніж на 30 календарних днів.

Так, з урахуванням того, що рішеня № 669, № 670, № 671 про проведення повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015, 2016, 2017 роки Національним агентством прийнято 10.04.2018, враховуючи встановлені обставини справи щодо продовження терміну проведення повної перевірки декларації, колегія суддів вважає, що повна перевірка декларацій, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданої ОСОБА_1 , за 2015, 2016, 2017 роки підлягала закінченню 09.07.2018.

Однак, оскаржувані рішення № № 1968, 1969, 1970 про результати здійснення повної перевірки декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015, 2016, 2017 роки, поданих позивачем, Національним агентством прийнято 07.09.2018, тобто поза межами граничного 90-денного строку, встановленого для проведення повної перевірки.

Так, Положеннями пункту 6 розділу III Порядку № 56 визначено процедуру виконання Національним агентством процесу проведення перевірки (повної) декларації. Зокрема повна перевірка декларації (за нормами, чинними на момент виникнення адміністративного спору) передбачає такі дії: 1) прийняття Рішення про проведення перевірки; 2) аналіз відомостей про об`єкти декларування (об`єкти нерухомості; об`єкти незавершеного будівництва (в тому числі інформація щодо власника або користувача земельної ділянки); цінне рухоме майно (крім транспортних засобів); цінне рухоме майно - транспортні засоби; цінні папери; інші корпоративні права; юридичні особи, кінцевим бенефіціарним власником (контролером) яких є суб`єкт декларування або члени його сім`ї; нематеріальні активи; доходи, у тому числі подарунки; грошові активи; фінансові зобов`язання; видатки та правочини суб`єкта декларування; посади чи роботи за сумісництвом суб`єкта декларування; членство суб`єкта декларування в об`єднаннях (організаціях) та входження до їх органів), зазначені в деклараціях суб`єкта декларування, та їх порівняння з відомостями з реєстрів, баз даних, інших інформаційно-телекомунікаційних систем державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, що можуть містити інформацію про об`єкти декларування, які мають відображатися в декларації; 3) створення, збирання, одержання, використання інформації, яка є необхідною для повної перевірки декларації, з використанням джерел інформації, визначених пунктами 8 - 11 цього розділу; 4) направлення Національним агентством відповідному суб`єкту декларування листа з пропозиціями надати письмові пояснення та/або копії підтвердних документів та розгляд і врахування наданих ним пояснень та/або копій підтвердних документів під час проведення повної перевірки декларації у порядку та на умовах, визначених пунктом 12 цього розділу; 5) прийняття Національним агентством Рішення про результати здійснення повної перевірки декларації.

Таким чином, проведення перевірки Національним агентством декларації передбачає встановлену Порядком процедуру, яка визначає чітко визначену послідовність дій, результатом якої є обов`язкове прийняття рішення про результати проведення перевірки декларацій (декларації).

Норми законодавства не наділяють Національне агентство повноваженнями здійснювати повторну перевірку декларацій (декларації), якщо повна перевірка відповідної декларації вже раніше проводилася та скасувати рішення про призначення перевірки через неналежним чином проведену перевірку, а також призначати фактично повторну перевірку декларації.

Рішення про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015, 2016, 2017 роки, поданих позивачем прийнято, однак поза межами строків, передбачених для проведення такої перевірки позивача.

В свою чергу, проведення перевірки відповідно до статей 48 та 50 Закону № 1700-VII визначено Порядком № 56. Згідно з цим порядком Національне агентство у особі відповідних структурних підрозділів за своїми обов`язками, які передбачені Законом № 1700-VII та Порядком № 56, повинне здійснювати контроль та повну перевірку декларації особи згідно з чітко встановленою правовою процедурою, визначеною у ньому.

Правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Правова процедура повної перевірки декларацій особи Національним агентством встановлює чітку послідовність дій проведення такої перевірки із зазначенням способів та методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності.

Визначена цим Порядком № 56 правова процедура проведення повної перевірки декларацій особи встановлює межі вчинення повноважень Національного агентства щодо проведення ним такої перевірки і, у разі її неналежного дотримання, дає підстави для оскарження таких дій особою, чиї інтереси вона зачіпає, до суду.

Усі передбачені цим порядом заходи контролю та повної перевірки декларацій повинні відповідати вказаним у пункті 3 Порядку № 56 принципам, пріоритетне місце серед яких займає принцип верховенства права (підпункт 1 пункту 3 Порядку № 56).

Встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права, є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.

Правова процедура проведення Національним агентством контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, спрямована на забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Складовою принципу юридичної визначеності є принцип легітимних очікувань, як одного із елементів принципу верховенства права.

Принцип легітимних очікувань виражає ідею, що органи публічної влади повинні не лише додержуватися приписів актів права, а й своїх обіцянок та пробуджених очікувань. Згідно з доктриною легітимних очікувань - ті хто чинить добросовісно на підставі права, яким воно є, не повинне відчувати краху надій щодо своїх легітимних очікувань (пункт 61 коментаря до документа Венеційської комісії "Мірило правовладдя " (2017 року), який ухвалено Венеційською комісією на 106 пленарному засіданні (Венеція, 11-12 березня 2016 року)).

Наявність "законних очікувань (яку в кожному окремому випадку встановлює Суд) є передумовою для відповідного захисту. В свою чергу, умовою наявності законного очікування в розумінні практики Європейського суду з прав людини є достатні законні підстави (sufficient legal basis) в національному праві або усталена практика публічної адміністрації. Іншими словами, законне очікування - це очікування можливості (ефективного) здійснення певного права, як прямо гарантованого, так і опосередкованого (того, яке випливає з інших прав), у разі якщо особа прямо не виключена з кола тих, хто є носіями відповідного права.

В даному випадку, позивач, з урахуванням вказаних положень правомірно очікувала, що така перевірка буде проведена у визначеному законодавством порядку та строки.

Слід також зауважити, що у пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини «Лелас проти Хорватії» суд звертав увагу на те, що «держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу».

У пункті 70 рішення Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі "Рисовський проти України" Суд зазначив, що принцип "належного урядування", зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Таким чином, важливість дотримання і неухильного виконання етапів процедури, зокрема, строків проведення повної перевірки та прийняття за її наслідками відповідного рішення, безпосередньо пов`язана із забезпеченням права особи, інтересів якої вона стосується.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення відповідачем строків проведення повної перевірки декларацій, передбачені пунктом 14 Порядку № 56, що в свою чергу, зумовлює виникнення у позивача стану правової невизначеноситі та ставить під сумнів результати самої перевірки.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку проте, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2019 підлягає зміні в частині мотивування підстав задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Національного агентства з питань запобігання корупції задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2019 - змінити в частині мотивування підстав задоволення позову.

В решті рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2019 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 11.11.2019.

Головуючий-суддя:А.Ю. Кучма

Судді:Л.В. Бєлова

І.О. Лічевецький