Справа № 200/9731/19-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2019 р. Справа№200/9731/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо незарахування до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи на ВП «Шахта «Трудівська» ДП «ДВЕК» та ВП «Шахта ім.Челюскінців» ДП «ДВЕК»;

- зобов`язати Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецького області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи на ВП «Шахта «Трудівська» ДП «ДВЕК» з 05.02.1991 року по 31.07.1992 року по 26.04.2005 року та періоду роботи ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК» з 04.11.2010 року по 05.02.2014 року та здійснити перерахунок і виплату недоотриманої пенсії з дати відповідного призначення, 13.06.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13 червня 2019 року звернувся до відповідача із заявою № 671 про призначення пенсії за віком , згідно п. «а» ч. 1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та прикінцевих положень п. 2 ч. 1 р. ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зазначає, що для підтвердження стажу ним було надано відповідні довідки, які не були враховані з посиланням на те, що довідки уточнюючі пільговий характер роботи оформлені неналежним чином.

Позивач вважає, що при розрахунку (обчисленню) пільгового стажу відповідачем не зараховано окремі періоди трудової діяльності в пільгових умовах, що вплинуло на розмір його пенсії.

Відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач у відзиві стверджує, що трудова книжка підтверджує загальний трудовий стаж, а підтвердити пільговий характер роботи може лише відповідна уточнююча довідка підприємства.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, для підтвердження трудового стажу, зокрема військової служби, приймаються військові квитки, довідки військових комісаріатів, військових частин, довідки архівних і військово лікувальних установ, дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки з наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які ліквідовано або вони припинили існування з інших причин, довідки видаються правонаступником або державними архівними установами.

Підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до списків, затверджених КМУ, які чинні у період роботи працівника, на підставі записів у трудових книжках та уточнюючих довідках, виданих підприємствами або їх правонаступниками, відповідно до п. 20 Порядку № 637.

Відповідач зазначає, що для підтвердження пільгового стажу роботи позивачем була надана довідка без номеру та дати видана підприємством, що не перереєструвалося на підконтрольну уряду територію, а діє під керівництвом окупаційної адміністрації Російської Федерації, а отже створено всупереч Конституції та законів України.

Таким чином, дана довідка не може вважатися документом, що підтверджує факт роботи позивача на пільговій професії у період з 05.02.1991 року по 31.07.1992 року на ВП «Шахта «Трудівська» ДП «ДВЕК» та з 04.11.2010 року по 05.02.2014 року на ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК».

Довідки надані позивачем, видані підприємством, що не перереєструвалися з зони АТО, а отже не можуть вважатися достовірними.

З огляду на те, що підприємство знаходиться на території де українська влада не здійснює повноваження, перевірка достовірності даних наведених у довідках на даний час не можлива.

Що стосується не зарахування до пільгового стажу роботи Позивача періоду роботи з 04.11.2010 р. по 05.02.2014 р. на ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК», відповідач зазначає, що відповідно до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у позивача відсутні відомості про атестацію робочих місць за ці періоди роботи.

На підставі викладеного відповідач вважає, що діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», підзаконними нормативними актами, прийнятими постановами Кабінету Міністрів України.

Відповідачем через канцелярію суду надано до суду доповнення до відзиву, в якому зазначив, що період роботи з 09.02.2005 року по 26.04.2005 року не зарахований позивачу у зв`язку з відсутністю проведення атестації робочих місць.

Крім цього зазначив, що з наданих позивачем документів вбачається, що наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць за результатами атестації робочих місць на ВП «Шахта «Трудівська» ДП «ДВЕК» видавався 09.02.2000 року за № 140 та 27.04.2005 року № 437.

Приймаючи до уваги, що атестація робочих місць проводиться на п`ять років, то атестація робочих місць, що була затверджена наказом від 09.02.2000 року закінчилась 09.02.2005 року, наступний наказ було видано 27.04.2005 року.

Тобто, у період з 09.02.2005 року по 26.04.2005 року була відсутня атестація робочого місця позивача, що відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не дає змогу зарахувати вказаний період до пільгового стажу роботи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду на 18 жовтня 2019 року.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З огляду на те, що позивач, представник позивача та представник відповідача у судове засідання не з`явились, суд приходить висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 . (а.с. 10)

ОСОБА_1 був взятий на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, що підтверджується відповідною довідкою управління соціального захисту населення від 10.05.2019 року № 1460- (а.с. 11), згідно з якою позивач постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 і перемістився та зареєструвався за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 11)

З матеріалів справи встановлено, що 13 червня 2019 року позивач звернувся до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою № 671 про призначення/перерахунок пенсії, згідно якої просив перерахувати пенсію та перейти на інший вид пенсії (а.с. 56).

До заяви про призначення/перерахунок пенсії позивач надав наступні документи:

- військовий квиток;

- диплом (свідоцтво, атестат) про навчання;

- довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи;

- заява про призначення/перерахунок пенсії;

- паспорт/посвідка;

- трудова книжка або документ про стаж.

Згідно витягів з підсистеми ІКІС ПФУ «Підсистеми призначення та виплати пенсії» від 21.06.2019 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України № 1058-ІV, прикінцевих положень, п. 2,ч. 1 ст. 13 «а» Закону України № 1788 (Робота за списком №1) відповідач частково зараховує, до пільгового стажу періоди роботи на ВП`Шахта «Трудівська» ДП «ДВЕК» період з 05.02.1991 р. по 31.07.1992 р., з 09.02.2005 р. по 26.04.2005 р. та на ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК» з 04.11.2010 р. по 05.02.2014 р.

Страховий стаж з урахуванням перетину періодів складає 27 років 2 місяців 2 дні.

Крім того, додаткові роки за Список №1 складає 8 років. Всього для розрахунку місяців 35 років, 2 місяці, 2 дні.(13-15)

Листом Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 03 липня 2019 року № 1903-2/06 позивачу була надана відповідь, що при призначенні пенсії за віком, періоди роботи на Шахті «Трудівська» з 5.02.1991 року по 31.07.1992 року та Шахті «Челюскінцв» з 04.11.2010 року по 05.02.2014 року не зараховано до пільгового стажу, у зв`язку з тим, що на даний момент підприємство знаходиться на непідконтрольній українській владі території та реєстраційні дії щодо зміни місцезнаходження на підконтрольній українській владі території не здійснювались, тому встановити факт роботи на цих підприємствах неможливо (а.с. 16).

Згідно довідки виданої ВП Шахта Трудівська Державного підприємства Донецька вугільна енергетична компанія видно, що ОСОБА_1 працював з 05.02.1991 року по 31.07.1992 року на посаді гірничого робочого очисного вибою з повним робочим днем під землею.

Зазначена професія передбачена Списком № 1 розділу 1 п. 1 п. а код 1010100а, затверджені постановою КМ СРСР від 26.01.1991 року № 10, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. З 02.01.2003 року по 07.09.2009 року працював на посаді прохідника підземного 5 розряду з повним робочим днем під землею.

Зазначена робота відноситься до Списку № 1 розділу 1 п.1.1 а, затвердженого Постановою КМУ від 16.01.2003 року № 36, зайнятість в яких дає право пенсію за віком на пільгових умовах. Атестація робочих місць: приказ № 70 від 06.02.1995 року, приказ № 140 від 09.02.2000 р., приказ № 437 від 27.04.2005 року, приказ № 444к від 27.04.2010 року. (а.с. 22)

Відповідно до довідки № 107 від 17.05.2019 року, виданої ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК» видно, що ОСОБА_1 працював з 04.11.2010 року по 05.02.2014 року працював на посаді прохідника підземного 5 розряду з повним робочим днем під землею. Зазначені професії передбачені Списком № 1 розділу 1 п. 1.1 а, затверджені Постановою КМУ № 36 від 16.01.2003 року зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Атестація робочих місць: приказ № 191 від 15.03.1995 року, приказ № 229 від 10.03.2000 р., приказ № 609 від 28.12.2001 року, приказ № 553 від 22.03.2006 року, приказ № 290 від 21.03.2011 р., приказ № 186 від 14.03.2016 року. (а.с. 23).

Позивач не погодившись з діями відповідача стосовно не врахування при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах періодів роботи у Відокремленому підрозділу Шахта Трудівська Державного підприємства Донецька вугільна енергетична компанія, Відокремленому підрозділу «Шахта ім. Челюскінців» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України Про пенсійне забезпечення від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі по тексту Закон № 1788), Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058 IV (далі по тексту Закон № 1058), Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08 листопада 2005 року № 383 Про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі по тексту Порядок № 383), Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення (перерахунку) пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок № 637) та іншими нормативно - правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України Про пенсійне забезпечення.

Закон України Про пенсійне забезпечення №1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення.

Статтею 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Статтею 56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 12.08.1993 року № 637 (далі по тексту Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 3 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 12.08.1993 № 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем до заяви про призначення пенсії були долучені довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видані ВП Шахта Трудівська Державного підприємства Донецька вугільна енергетична компанія та ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК», однак позивач вирішив не враховувати при призначенні пенсії зазначені довідки, оскільки архіви підприємства знаходяться на території, непідконтрольній українській владі і перевірки достовірності інформації немає можливості.

Суд зазначає, що указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02 вересня 2014 року № 1669-VII статтею 1 Закону визначено, що територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. 30 жовтня 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1053-р, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (зазначене розпорядження є чинним відповідно до постанови Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 826/18327/14 від 09 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 04.2015р.). Крім того, згідно додатку до вказаного розпорядження та постанови Кабінету Міністрів України від 17.03.2015р. № 254-VIII Про визнання окремих районів, міст,селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями до визначених на законодавчому рівні пунктів належить і місто Первомайськ Луганської області, яке тимчасово перебуває під окупацією, а на території Луганської області до теперішнього часу триває антитерористична операція.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014 року.

На виконання вимог Закону № 1669 Кабінетом Міністрів України 07.11.2014 року прийнято Розпорядження № 1085-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Відповідно до Розпорядження КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р місто Донецьк входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Однак, суд вважає дії відповідача щодо не прийняття довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видані ВП Шахта Трудівська Державного підприємства Донецька вугільна енергетична компанія та ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» протиправними, з огляду на наступне.

Приписами частини 1 статті 1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України № 1207-VII від 15.04.2014 року передбачено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Суд звертає увагу, що стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані намібійські винятки: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини Мозер проти Республіки Молдови та Росії від 23.02.2016 року ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами.

Отже, державні органи повинні приймати документи, видані окупаційною владою, у тих випадках, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Також, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі "Ковач проти України" від 7 лютого 2008 року, п. 59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Однак, законодавством на сьогоднішній день не врегульовано порядок надання та використання інформації, яка необхідна для підтвердження позивачем права на призначення пенсії коли доступ у позивача до такої інформації відсутній з причин, що не залежать від його волі.

Фактично склалася ситуація, за якої позивач змушений нести відповідальність за бездіяльність органу законодавчої влади.

Суд вважає, що архівні довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видані ВП Шахта Трудівська Державного підприємства Донецька вугільна енергетична компанія та ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», містить в собі усі необхідні реквізити, для прийняття їх державним органом.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Кодексу законів про працю України передбачено, що основним документом, що підтверджує трудову діяльність працівника є трудова книжка.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_3 (а.с.17-19) позивач:

з 05.02.1991 р. по 31.07.1992 р. працював в ВП «Шахта «Трудівська» ДП «ДВЕК» гірничим робочим очисного вибою з повним робочим днем під землею;

з 10.12.2003 р. по 07.09.2009 р. працював в ВП «Шахта «Трудівська» ДП«ДВЕК» прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем під землею;

з 04.11.2010 р. по 05.02.2014 р. працював в ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК» прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем під землею.

Також, судом встановлено, що Шахта Трудівська є відокремленим підрозділом Державного підприємства Донецька вугільна енергетична компанія, які відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань перереєструвалось на території підконтрольній Українській владі за адресою: 85670, Донецька обл., місто Вугледар.

На підставі вищевикладеного суд вважає дії відповідача щодо не врахування при призначенні пенсії архівних довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видані Відокремленому підрозділу Шахта Трудівська Державного підприємства Донецька вугільна енергетична компанія, Відокремленому підрозділу «Шахта ім. Челюскінців» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» протиправними.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 01.09.1992 № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно із зазначеним нормативним актами основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Отже, з аналізу норм Закону України Про пенсійне забезпечення та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, 1 також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документи, які можуть підтверджувати результати атестації робочого місця за умовами праці, є: наказ про підсумки атестації робочих місць за умовами праці, карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Верховний Суд України у постановах від 10 березня 2015 року (справа № 21-51а15), від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), від 02 грудня 2015 року (справа № 21-1329а15), від 12 квітня 2016 (справа № 21-6501а15), а також Верховний Суд у постановах від 23 січня 2018 року (справа № 732/2003/14), від 28 лютого 2018 року (справа № 604/328/17) висловлювали правову позицію стосовно відсутності законних підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Так, як видно з копії трудової книжки НОМЕР_4 ОСОБА_1 , останній з 04.11.2010 р. по 05.02.2014 р. працював в ВП «Шахта «Трудівська» ДП«ДВЕК» прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем під землею. (а.с.17-19).

Згідно довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки, або відповідних записів у ній, виданої ВП «Шахта «Трудівська» ДП«ДВЕК» встановлено, що ОСОБА_1 з 02.01.2003 року по 07.09.2009 року працював на посаді прохідника підземного 5 розряду з повним робочим днем під землею.

Зазначена робота відноситься до Списку № 1 розділу 1 п.1.1 а, затвердженого Постановою КМУ від 16.01.2003 року № 36 (що був чинним станом на момент роботи позивача), зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Атестація робочих місць: приказ № 70 від 06.02.1995 року, приказ № 140 від 09.02.2000 р., приказ № 437 від 27.04.2005 року, приказ № 444к від 27.04.2010 року. (а.с. 22).

Відповідач, не зарахувавши період роботи позивача з 09.02.2005 року по 26.04.2005 року на ВП «Шахта «Трудівська» ДП«ДВЕК» виходив з того, що дія наказу ВП «Шахта «Трудівська» ДП«ДВЕК» № 140 від 09.02.2000 року Про результати атестації робочих місць закінчилась 09.02.2005 року, а наступна атестація робочого місця була проведена лише 24.04.2005 року.

Як вже зазначалось судом, атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 4.2 Порядку № 383 передбачено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.09.2014 року у справі № 21-307а14.

З огляду на те, що позивач з 10.12.2003 року по 07.09.2009 року виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, отже період роботи позивача з 09.02.2005 року по 26.04.2005 року за результатами попередньої атестації має бути зарахований до відповідного пільгового стажу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем підтверджено набуття пільгового стажу за період роботи з 09.02.2005 року по 26.04.2005 року на ВП «Шахта «Трудівська» ДП«ДВЕК».

Отже, неврахування вказаного стажу роботи позивача відповідачем є протиправним, порушує права позивача та безпосередньо впливає на розмір його пенсійних виплат.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Конституцією України, Законами України Про пенсійне забезпечення, Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08 листопада 2005 року № 383 Про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні ста жу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року,Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо незарахування до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи на ВП «Шахта «Трудівська» ДП «ДВЕК» та ВП «Шахта ім.Челюскінців» ДП «ДВЕК».

Зобов`язати Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецького області (місцезнаходження: вул. Обручева, буд. 17, м. Волноваха, Донецька область, 85700, ) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) за Списком №1, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи на ВП «Шахта «Трудівська» ДП «ДВЕК» з 05.02.1991 року по 31.07.1992 року, з 09.02.2005 року по 26.04.2005 року та періоду роботи у ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК» з 04.11.2010 року по 05.02.2014 року та здійснити перерахунок і виплату недоотриманої позивачем пенсії з дати відповідного призначення, 13.06.2019 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецького області (місцезнаходження: вул. Обручева, буд. 17, м. Волноваха, Донецька область, 85700, ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок.

Рішення складено у повному обсязі 07 листопада 2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч