Справа № 822/1013/18
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

07 листопада 2019 року

Київ

справа №822/1013/18

адміністративне провадження №К/9901/61909/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.04.2018 (суддя Гнап Д.Д.) та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17.08.2018 (колегія суддів: Сапальова Т.В., Курко О.П., Совгира Д.І.) у справі №822/1013/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

В березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправною відмови Старокостянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області в призначенні позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; зобов`язання Старокостянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області зарахувати період роботи на посаді вихователя дитячого садка в колгоспі "Дружба" с. Коржівка Старокостянтинівського району Хмельницької області з 01.09.1985 по 01.10.1986, на посаді завідуючої дитячим садком в колгоспі та КСП ім. Шевченка с. Вишнопіль Старокостянтинівського району Хмельницької області з 01.12.1986 по 02.01.2014 до стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, та призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з моменту звернення позивача до Старокостянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області з 27.12.2017.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2018 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що стаж роботи вихователем та завідувачем дитячого садка ОСОБА_1 у періоди з 01.09.1985 по 01.10.1986 та з 01.12.1986 по 02.01.2014 не підтверджений первинними документами.

У зв`язку із відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, ця справа розглядалася в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 1 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно із записами в трудовій книжці НОМЕР_1 працювала в період:

- з 06.09.1984 по 01.09.1985 - на посаді виховательки підготовчого класу Коржівської восьмирічної школи;

- з 01.09.1985 по 01.10.1986 - на посаді виховательки дитячого садка в колгоспі "Дружба";

- з 01.12.1986 по 14.03.2000 - на посаді завідувачки дитячим садком в колгоспі ім. Шевченка, КСП ім. Шевченка та СТОВ ім. Шевченка;

- з 12.04.2007 по 11.08.2008 - на посаді завідувачки дитячого садка с. Вишнопіль;

- з 01.10.2009 по 31.12.2017 - на посаді виховательки дошкільного навчального закладу с. Вишнопіль.

Вважаючи, що має право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ОСОБА_1 звернулася до Старокостянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області із заявою щодо її призначення.

Листом Старокостянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області №727/03 від 17.01.2018 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років. Зазначено, що згідно з наданими ОСОБА_1 документами, зараховано до спеціального стажу роботи 10 років 06 місяців 22 дні, а саме періоди роботи з 06.09.1984 по 01.09.1985 на посаді виховательки підготовчого класу Коржівської восьмирічної школи, з 12.04.2007 по 11.08.2008 - на посаді завідувачки дитячого садка с. Вишнопіль, з 01.10.2009 по 31.12.2017 - на посаді виховательки дошкільного навчального закладу с. Вишнопіль. Повідомлено, що періоди роботи з 01.09.1985 по 01.10.1986 в колгоспі "Дружба" та з 01.12.1986 по 02.01.2004 на посаді завідувачки дитячим садком в колгоспі ім. Шевченка не зараховано в спеціальний стаж, оскільки робота на цих посадах не підтверджена первинними документами.

Не погодившись з вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що відсутність посилання чи неточність записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що право на пенсію мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців.

Відповідно до ст. 56 Закону №1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Судами встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 працювала в період з 01.09.1985 по 01.10.1986 - на посаді виховательки дитячого садка в колгоспі "Дружба"; з 01.12.1986 по 02.01.2004 - на посаді завідувачки дитячим садком в колгоспі, КСП ім. Шевченка, СТОВ ім. Шевченка.

Колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що неналежний облік первинних документів, документів, що підтверджують трудовий стаж не може впливати на право щодо призначення пенсії позивача, водночас, коли стаж роботи вихователя підтверджено записами трудової книжки.

Відтак, суд доходить до висновку про наявність підстав для зарахування стажу за періоди роботи з 01.09.1985 по 01.10.1986 та з 01.12.1986 по 02.01.2004 для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням всіх необхідних умов, встановлених органом Пенсійного фонду.

Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд.

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий А.Ю. Бучик

Судді Л.Л. Мороз

А.І. Рибачук