Справа № 540/1978/19
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1978/19
11 год. 25 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Пекного А.С.,

при секретарі: Кальченко-Булановій М.С.,

за участю представників: позивача - ОСОБА_1 , відповідача: Зайцева М.С. , Морозик У.С., Якуби С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу,

встановив:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (далі - відповідач, ГУНП в Херсонській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Херсонській області від 22.08.2019р. № 727 «Про застосування дисциплінарного стягнення», яким до нього застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із займаної посади

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_3 вказує, що дисциплінарне стягнення застосовано до нього через невиконання наказу керівництва ГУНП в Херсонській області, наслідком чого був прогул з 15 по 23 липня 2019р. Проте власне прогулу він не вчиняв, оскільки наказом відповідача від 26.06.2019р. № 188 о/с йому була надана чергова відпустка терміном з 19 червня по 30 липня 2019р., яку він частково з 10 по 20 липня 2019 року проводив за кордоном. У той же час наказом ГУНП в Херсонській області від 10.07.2019р. № 198 о/с його було відкликано з чергової відпустки з 15.07.2019р. Позивач наполягає на тому, що про видання вказаного наказу його не повідомили, а тому він і не міг його порушити і відповідно допустити прогул. Як зазначає позивач, наказ про відкликання із чергової відпустки до його відома жодним уповноваженим керівником не доводився, докази ознайомлення із наказом про відкликання його із чергової відпустки відсутні, при тому, що посадові особи відповідача були обізнані із фактом перебування його за кордоном та неможливість своєчасно прибути на службу.

Також він вказує на суттєве порушення відповідачем установленої Дисциплінарним статутом процедури проведення службового розслідування та порушення його права на захист. Так, позивач зазначає, що в ході службового розслідування у нього не отримували пояснень з приводу обставин вчинення дисциплінарного проступку, у висновку службового розслідування наведені відомості, які не відповідають дійсності. У резолютивних частинах висновку та наказу про застосування стягнення зазначені різні нормативні акти, що свідчить про встановлення під час службового розслідування одних порушень, а застосування дисциплінарного стягнення за інші порушення. Крім того, вказані відповідачем приписи нормативно-правових актів, які нібито ним порушені, не могли бути ним порушені.

У підсумку позивач вважає оскаржений наказ протиправним.

Ухвалою від 27.09.2019р. відкрито провадження у справі, вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 21.10.2019 р. о 09:00 год.

Протокольною ухвалою від 21.10.2019р. оголошено перерву у судовому засіданні до 09:00 год. 04.11.2019р. у зв`язку з витребуванням доказів.

25 жовтня 2019р. відповідачем подано відзив, за змістом якого він заперечує проти задоволення позову. Уважає, що оскаржений наказ прийнято правомірно, оскільки в ході службового розслідування належним чином встановлені обставини вчиненого позивачем дисциплінарного проступку та надано їм вірну юридичну кваліфікацію.

Також відповідач вказує, що позивач проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Херсонській області на посаді старшого оперуповноваженого управління карного розшуку, наказом ГУНП в Херсонській області №49 о/с від 17.11.2015р. дск, позивачу надано доступ до державної таємниці. Згідно графіка відпусток працівників управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області на 2019 рік, ОСОБА_3 керівником підрозділу затверджена щорічна відпустка на липень 2019 року.

21.06.2019р. ОСОБА_3 звернувся до начальника ГУНП в Херсонській області з рапортом про надання чергової відпустки за 2019 рік з 19.06.2019р. з виїздом до м.Будва, Чорногорія. ОСОБА_3 проінформовано начальника ВРТЗІ ГУНП в Херсонській області, що під час відпустки, а саме з 19.06.2019р. по 10.07.2019р., він перебуватиме у м. Будва, Чорногорія. Відповідна заява зареєстрована у журналі обліку виїзду за кордон працівників, яким надано допуск до державної таємниці 19.06.2019р. На підставі рапорту, наказом ГУНП в Херсонській області від 26.06.2019р. № 188о/с (по особовому складу) відповідно до ст. 92 Закону України «Про Національну поліцію» позивачу надана чергова відпустка за 2019 рік, з 19.06.2019р. по 30.07.2019р.

За інформацією управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області, перед поданням рапорту ОСОБА_3 щодо надання йому відпустки поза межами затвердженої графіком відпусток працівників УКР на 2019р., останнього було попереджено про відкликання з відпустки через проведення виборів народних депутатів у Верховну раду України.

05.07.2019р. Національною поліцією України виданий наказ №653 про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності, з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, здійснення цілодобового моніторингу оперативної обстановки в країні, організації реагування на її зміни під час проведення позачергових виборів народних депутатів України 21 липня 2019 року, яким наказано керівникам головних управлінь Національної поліції в областях, з 09.00 15 липня до 09.00 28 липня 2019 року перевести особовий склад на посилений варіант службової діяльності згідно з Інструкцією про порядок переведення органів Національної поліції України на посилений варіант службової діяльності, затвердженої наказом МВС України від 10 грудня 2015 року №1560, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05.01.2016 №12/28142. На виконання зазначеного наказу ГУНП в Херсонській області виданий наказ №586 від 09.07.2019р., яким зокрема з 09:00 15.07.2019р. до 09:00 28.07.2019р. переведено весь особовий склад органів та підрозділів поліції ГУНП в Херсонській області на посилений варіант оперативно-службової діяльності.

Частиною 11 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що у разі крайньої необхідності відкликання із чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. Частиною 5 Розділу VI Інструкції про порядок переведення органів Національної поліції України на посилений варіант службової діяльності наказом МВС від 10 грудня 2015 року №1560, затвердженої наказом МВС від 10.10.2015 №1560 встановлено, що за наказом керівників, які мають право введення посиленого варіанта, чисельність сил може бути збільшена за рахунок, зокрема, припинення здійснення відряджень або відкликання з них поліцейських.

Управлінням карного розшуку ГУНП в Херсонській області подано керівнику поліції Херсонщини рапорт про необхідність відкликання із чергової відпустки за 2019 рік з 15.07.2019р. працівників управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області, зокрема і позивача.

З урахуванням тих обставин, що при написанні рапорту на відпуску та надання інформації в ВРТЗІ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 повідомляв керівництво про те, що за кордоном він буде перебувати з 19.06.2019р. по 10.07.2019р., тобто на день виходу на службу 15.07.2019р. за кордоном не перебував, то керівництвом 09.07.2019р. прийняте рішення про відкликання з відпустки позивача.

Про прийняте керівництвом ГУНП в Херсонській області рішення про відкликання з відпустки ОСОБА_3 , начальник сектора управління карного розшуку ГУНП майор поліції Морозик У.С. повідомила у телефонному режимі позивача 09.07.2019р.

Зазначене рішення реалізоване наказом ГУНП в Херсонській області від 10.07.2019р. № 198о/с (по особовому складу), згідно якого у зв`язку зі службовою необхідністю, відкликано з чергової відпустки поліцейських з 15.07.2019р., у тому числі, позивача.

16.07.2019р. начальник управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області рапортом доповів керівнику ГУНП в Херсонській області в порядку реагування та призначення службового розслідування проте, що ОСОБА_3 з 15.07.2019р. на робочому місці не з`явився, 16.07.2019р. відповів через мессенджер «WhatsApp» начальнику сектору УКР ГУНП Морозик У.С. про те, що він не має можливості вийти на роботу, так як перебуває за кордоном.

На підставі вищезазначеного рапорту, керуючись Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018р. №893, ГУНП в Херсонській області прийнято наказ від 18.07.2019р. № 518 про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії.

Службовим розслідуванням встановлено, порушення службової дисципліни старшим оперуповноваженим УКР ГУНП в Херсонській області майором поліції ОСОБА_3 , що виразилось у невиконанні наказу ГУНП від 10.07.2019р. №198 о/с, та стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості, порушення вимог п.4. ч.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, п. 24. постанови Пленуму ВСУ від 06.11.1992р. № 9, ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції.

У подальшому, 22.08.2019р. ГУНП в Херсонській області прийнято наказ №727 про застосування дисциплінарного стягнення, яким за грубе порушення службової дисципліни, порушення п.2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.4 ч.І ст.40 Кодексу законів про працю України, ч. 1-4 ст.1 «Про дисциплінарний статут Національної поліції» затвердженого Законом України від 15.03.2018р. №2237-УІІІ, що виразилось у невиконанні наказу керівництва ГУНП в Херсонській області, позивача звільнено з займаної посади.

З посиланням на норми Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції та викладені вище обставини відповідач зазначає, що позивачем допущено грубе порушення службової дисципліни, яке полягало у невиконанні наказу керівництва щодо відкликання з відпустки та відсутності на службі протягом шести днів.

Відповідач зазначає, що приймаючи рішення про звільнення із займаної посади, він керувався тими обставинами, що позивач не виконав наказ № 198 о/с від 10.07.2019р., самовільно залишив 10.07.2019р. територію держави під час переведення всього особового складу органів та підрозділів поліції ГУНП в Херсонській області на посилений варіант оперативно - службової діяльності, будучі обізнаним про факт відкликання його з відпустки.

Про обізнаність позивача щодо відкликання з відпустки та доведення до його відома змісту відповідного наказу, на думку відповідача, свідчить листування позивача з начальником сектора управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області Морозик У.С . через мессенджер «WhatsApp». Остання згідно із посадовою інструкцією відповідає за інформаційно-аналітичне забезпечення, стан дотримання дисципліни і законності працівниками управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області та підрозділів кримінальної поліції, відповідає за організацією кадрової роботи та стан організації індивідуально - виховної роботи з працівниками управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області, а відтак мала повноваження доводити до відома позивача зміст наказів керівництва. У разі, якщо ОСОБА_3 вважав, що вона не є посадовою особою, яка повинна доводити до його відома прийняті керівництвом ГУНП в Херсонській області рішення, він мав можливість та обов`язок отримати наказ у прямого або безпосереднього керівника, однак жодних дій не вчинив. Крім того, згідно частини 2 статті 5 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» за відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу. ОСОБА_3 не дотримано зазначених приписів, будь-яких дій спрямованих на повідомлення безпосереднього керівника про причини невиконання наказу не вчинено.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач стверджує, що у нього були об`єктивні, документально підтверджені причини неможливості негайно прибути на службу та що останній у месенджері «WhatsApp» підтвердив своє перебування за кордоном. Разом з тим, висновком службового розслідування було встановлено, що про прийняте рішення про відкликання з відпустки позивачу стало відомо 09.07.2019р. до виїзду за кордон, однак ОСОБА_3 виїхав 10.07.2019р. до іноземної держави у приватних справах, проігнорувавши інтереси служби.

Щодо доводів позивача про порушення його фундаментального права на захист, шляхом надання можливості надавати письмові пояснення, відповідач зазначає, що висновок дисциплінарної комісії носить рекомендаційний характер для керівника, який згідно Дисциплінарного статуту має право застосовувати дисциплінарні стягнення до поліцейських. Саме уповноважений керівник отримав і врахував подані позивачем після завершення службового розслідування пояснення.

Також відповідач не визнає доводи позивача про те, що він не порушував вимоги законодавства, які перелічені у висновку службового розслідування на оскарженому наказі.

З цього приводу відповідач зазначає, що висновком службового розслідування чітко визначено, у чому полягав дисциплінарний проступок - у невиконанні наказу керівника. Саме за невиконання наказу керівника до нього і було застосовано оскарженим наказом дисциплінарне стягнення.

У підсумку відповідач вважає правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

01 листопада 2019р. позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що викладені у відзиві доводи відповідача не відповідають дійсності. Вказує, що його офіційно не попереджали про майбутнє відкликання з відпустки, тому відсутні жодні докази, які б це підтверджували. Стверджує, що 09.07.2019р. його ніхто не повідомляв та не міг повідомити про відкликання з відпустки, оскільки 09.07.2019р. наказу про відкликання з відпустки не існувало. Заперечує щодо доводів про порушення ним службової дисципліни, яке, на думку відповідача, полягало ще й у самовільному залишенні ним території України, оскільки такі обставини не зазначались у висновку службового розслідування та оскарженому наказі, а тому відповідач не може на них посилатись в силу ст.77 КАС України. Щодо тверджень відповідача про наявність у начальника сектора управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області Морозик У.С. повноважень доводити до відома позивача наказ про відкликання з відпустки, позивач зазначає, що належні і допустимі докази цього не надані до суду, а поданий витяг з посадової інструкції таким доказом не являється. Також посилається на суперечність приписам Дисциплінарного статуту Національної поліції тверджень відповідача про обов`язок позивача перевірити дійсність повідомленої Морозик У.С. інформації у прямого або безпосереднього начальника.

Також позивач вказує, що зі змісту відзиву видно, що у нього не відбирали пояснення в межах службового розслідування, оскільки висновок службового розслідування має рекомендаційний характер, тобто відповідачем визнано той факт, що в межах службового розслідування від ОСОБА_3 письмові пояснення не отримувались.

В судовому засіданні 04.11.2019р. за наслідками розгляду справи по суті оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази, заслухавши учасників справи, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 проходив службу в органах внутрішніх справ з 03.08.2002р. по 06.11.2015р., з 07.11.2015р. і дотепер проходить службу в органах Національної поліції, має звання майора поліції, займає посаду старшого оперуповноваженого відділу розкриття злочинів проти особи Управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області.

Також з матеріалів справи видно, що позивачем 21.06.2019р. подано рапорт про надання чергової відпустки за 2019 рік з 19.06.2019р. з виїздом за межі України в м. Будва, Чорногорія.

Цей рапорт погоджено в установленому законодавством порядку.

Наказом ГУНП в Херсонській області від 26.06.2019р. №188 о/с позивачу надано чергову відпустку за 2019 рік терміном з 19 червня по 30 липня 2019 року.

З 10.07.2019р. по 20.07.2019р. позивач перебував за межами України.

В подальшому наказом ГУНП в Херсонській області від 10.07.2019р. №198 о/с позивача відкликано з чергової відпустки з 15.07.2019р.

15 липня 2019 року позивач на службу не вийшов.

На підставі рапорту начальника Управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області Ковальова О.О. від 16.07.2019р. №3523/3/1-2019 щодо виявлення факту невиконання наказу про відкликання з відпустки, наказом ГУНП в Херсонській області від 18.07.2019р. №518 призначено службове розслідування та сформовано склад дисциплінарної комісії.

За результатами службового розслідування дисциплінарною комісією складено висновок про наявність в діях позивача складу дисциплінарного проступку - порушення службової дисципліни, що виразилось у невиконанні наказу ГУНП в Херсонській області від 10.07.2019р. №198о/с, порушення вимог п.4 ч.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992р. №9, ч. 3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції. Комісія запропонувала застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

Висновок затверджено тимчасово виконуючим обов`язки начальника ГУНП в Херсонській області 19.08.2019р.

З 24.07.2019р. по 26.07.2019р., з 05.08.2019р. по 14.08.2019р., з 15.08.2019р. по 21.08.2019р. позивач був тимчасово непрацездатним (перебував на лікарняному).

Наказом ГУНП в Херсонській області від 22.08.2019р. №727 за грубе порушення службової дисципліни, порушення пункту 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 4 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, частин з першої по четверту статті 1 Дисциплінарного статуту, що полягало у невиконанні наказу керівництва ГУНП в Херсонській області від 10.07.2019р. №198 о/с, позивача звільнено з займаної посади.

Не погоджуючись із застосуванням дисциплінарного стягнення та вважаючи, що у його діях відсутній склад дисциплінарного проступку, посилаючись на порушення порядку проведення службового розслідування, позивач оскаржив цей наказ в судовому порядку.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статей 3, 17, 59, 60 Закону України від 02.07.2015р. №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із ст.19 Закону №580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Закон №2337-VIII, Дисциплінарний статут).

Дисциплінарний статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту установлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» визначені основні обов`язки поліцейського, зокрема установлено, що поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

Додаткові обов`язки, пов`язані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом.

Статтями 11, 12, 13 Закону №2337-VIII визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Законом №2337-VIII у статтях 14, 15, 18, 19 установлено, що з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 Дисциплінарного статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Отже, дисциплінарна відповідальність настає, а дисциплінарне стягнення застосовується за вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, який, в свою чергу, є протиправною винною дією чи бездіяльністю поліцейського, що полягає у порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Тобто, недотримання працівником Національної поліції службової дисципліни, неналежне виконання обов`язків поліцейського, має наслідком вчинення ним дисциплінарного проступку та можливості подальшого притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності. При цьому, обставини дисциплінарного проступку мають встановлюватись під час службового розслідування.

Як свідчать матеріали справи, підставою для притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності та прийняття наказу від 22.08.2019р. №727 слугували висновки відповідача про грубе порушення позивачем службової дисципліни, порушення пункту 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 4 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, частин з першої по четверту статті 1 Дисциплінарного статуту, що полягало у невиконанні наказу керівництва ГУНП від 10.07.2019р. №198 о/с про відкликання позивача з чергової відпустки за 2019 рік, внаслідок чого останній упродовж шести днів не з`являвся на робочому місці.

Застосуванню дисциплінарного стягнення передувало проведення з 18.07.2019р. по 19.09.2019р. службового розслідування, за наслідком якого складено висновок службового розслідування, затверджений 19.08.2019р. виконуючим обов`язки начальника ГУНП в Херсонській області Цапом М. М.

Службовим розслідуванням було зроблено висновки про те, що наказом ГУНП в Херсонській області від 26.06.2019р. №188 о/с позивачу було надано чергову відпустку за 2019 рік з 19.06.2019р. по 30.07.2019р. При цьому позивачем було подано начальнику ВРТЗІ ГУНП в Херсонській області рапорт про те, що відпустку він буде проводити за кордоном у м. Будва, Чорногорія, з 19.06.2019р. по 10.07.2019р. В подальшому у зв`язку із службовою необхідністю 09.07.2019р. було складено рапорт про необхідність відкликання з чергових відпусток окремих співробітників Управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області, у тому числі й позивача - з 15.07.2019р. Також 09.07.2019р. начальником сектора Управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області Морозик У.С. було повідомлено в телефонному режимі позивача про відкликання його з відпустки. Наказом ГУНП в Херсонській області від 10.07.2019р. №198 о/с позивача було відкликано з чергової відпустки з 15.07.2019р. Однак станом на 15.07.2019р. позивач на службу не з`явився, на телефонні дзвінки не відповідав, лише 16.07.2019р. за допомогою месенджера «WhatsApp» відповів начальнику сектора Управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області Морозик У.С. про те, що не має можливості вийти на роботу у зв`язку з перебуванням за кордоном, повернеться на службу 19.07.2019р. Упродовж шести днів з 15.07.2019р. позивач на робочому місці не з`являвся, що є прогулом і порушенням службової дисципліни, при цьому він не звертався до керівництва ГУНП в Херсонській області з приводу неможливості виконання наказу від 10.07.2019р. №198 о/с. Дисциплінарною комісією зроблено висновок про необхідність застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади за невиконання Кодексу законів про працю України, порушення п.4 ч.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», ч. 3 ст.1 Дисциплінарного статуту та порушення вимог наказу ГУНП в Херсонській області від 10.07.2019р. №198о/с.

Оцінюючи наявність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, суд враховує наступне.

Враховуючи зміст оскарженого наказу, позивача фактично притягнуто за невиконання наказу тимчасово виконуючого обов`язки начальника ГУНП в Херсонській області Вербицького М.Л. від 10.07.2019р. №198о/с, яким позивача відкликано з чергової відпустки.

Правовідносини щодо надання відпусток поліцейським урегульовано ст.ст. 92, 93 Закону №580-VIII, відповідно до приписів яких поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом.

Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки.

Поліцейським дозволяється, за бажанням, використовувати відпустку частинами. Одна частина відпустки має бути не менше 10 діб.

Чергова відпустка надається поліцейському, як правило, до кінця календарного року.

Відкликання поліцейського із чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання із чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Отже, за загальним правилом, відкликання поліцейського з чергової відпустки забороняється. Єдиним винятком з цього правила є випадок наявності крайньої необхідності.

Як установлено судом, наказом голови Національної поліції України від 05.07.2019р. №653 на керівників, зокрема, головних управлінь Національної поліції в областях, покладено обов`язок перевести з 09:00 год. 15.07.2019р. до 09:00 год. 28.07.2019р. особовий склад на посилений варіант службової діяльності у зв`язку з проведенням позачергових виборів народних депутатів України 21.07.2019р.

На виконання цього наказу начальником ГУНП в Херсонській області видано наказ від 09.07.2019р. №586, яким переведено з 09:00 год. 15.07.2019р. до 09:00 год. 28.07.2019р. весь особовий склад органів та підрозділів ГУНП в Херсонській області на посилений варіант оперативно-службової діяльності.

Організаційно-правові основи та порядок переведення органів Національної поліції України на посилений варіант службової діяльності, організацію управління та особливості діяльності поліції в умовах його введення визначаються Інструкцією про порядок переведення органів Національної поліції України на посилений варіант службової діяльності, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2015р. №1560, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.01.2016р. за №12/28142.

За змістом цієї Інструкції посилений варіант службової діяльності (далі - посилений варіант) - це комплекс організаційно-правових, превентивних, профілактичних, оперативних та інших заходів, пов`язаних з особливим режимом виконання службових завдань і залученням значної кількості поліцейських з метою швидкої стабілізації оперативної обстановки, якщо наявними силами і засобами, що безпосередньо залучені до забезпечення публічної безпеки і порядку у повсякденному режимі несення служби, їх виконати неможливо. Залежно від обставин, що склалися, посилений варіант може бути оголошений як для всіх працівників органів поліції, так і для її окремого органу або відокремленого підрозділу.

Метою введення посиленого варіанта є найшвидша нормалізація оперативної обстановки та відновлення правопорядку, усунення загрози життю чи здоров`ю громадян, створення умов для нормального функціонування органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших соціальних інститутів суспільства. Правовою основою діяльності поліцейських в умовах посиленого варіанта є Конституція України, закони України, акти Президента України, Кабінету Міністрів України, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, нормативно-правові акти МВС та ця Інструкція.

Переведення на посилений варіант здійснюється шляхом видання наказу і доведення його до відома підпорядкованих поліцейських.

За наказом керівників, які мають право введення посиленого варіанта, чисельність сил може бути збільшена за рахунок тимчасової відміни вихідних днів для поліцейських та відкликання їх із відпусток.

Таким чином, переведення особового складу органів та підрозділів ГУНП в Херсонській області на посилений варіант оперативно-службової діяльності є тією крайньою необхідністю, яка дозволяє відкликання з чергових відпусток поліцейських.

Сам наказ ГУНП в Херсонській області від 09.07.2019р. №586 не містить вказівки про відкликання поліцейських з чергових відпусток.

Відповідний наказ прийнято тимчасово виконуючим обов`язки начальника ГУНП в Херсонській області Вербицьким М.Л. 10.07.2019р. за №198о/с на підставі рапорту начальника Управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області Ковальова О.О. від 09.07.2019р. №3419/3/6/01-2019 про необхідність відкликання з 15.07.2019р. з чергових відпусток працівників Управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області, у тому числі й позивача.

Таким чином, цей наказ підлягав виконанню позивачем.

Однак варто нагадати, що з 19.06.2019р. позивач перебував у черговій відпустці, яка мала закінчитись 30.07.2019р., яка була надана йому у встановленому законодавством порядку.

Крім того, судом встановлено на підставі паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), що позивач 10.07.2019р. виїхав за межі України автомобілем, а повернувся в Україну (перетнув кордон з Республікою Польща) - 20.07.2019р.

Кваліфікуючи відсутність позивача на службі у цей час як невиконання ним наказу ГУНП в Херсонській області від 10.07.2019р. №198о/с, відповідач виходив з того, що ОСОБА_3 був обізнаний про факт відкликання з відпустки.

Питання видання та виконання наказів урегульовано ст.ст.4, 5 Дисциплінарного статуту, відповідно до яких наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення.

Наказ, прийнятий на основі Конституції та законів України і спрямований на їх виконання, віддається (видається) керівником під час провадження ним управлінської діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданих повноважень. Наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Наказ віддається (видається), як правило, у порядку підпорядкованості. За потреби прямий керівник може віддати (видати) наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього керівника, про що він повідомляє безпосередньому керівнику підлеглого або підлеглий сам доповідає про отримання нового наказу своєму безпосередньому керівнику.

Поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Отже, виконанню підлягає виданий наказ, який має бути доведеним до відома підлеглого.

Як видно з матеріалів справи, відповідач вважав, що позивач повідомлений про відкликання з відпустки 09.07.2019р.

Але цього дня лише був складений рапорт про доцільність відкликання окремих співробітників Управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області з відпусток, сам же наказ видано 10.07.2019р., тобто у день, коли позивач вже перебував за межами України.

У даному випадку відсутні будь-які належні і допустимі докази доведення до відома позивача саме наказу від 10.07.2019р. №198о/с про відкликання його з відпустки.

Надані відповідачем скріншоти листування за допомогою месенджера «WhatsApp» між Морозик У.С. , яка обіймає посаду начальника організаційно-методичного сектора Управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області та позивачем за період з 12.07.2019р. по 25.07.2019р. не можуть бути доказами доведення до відома позивача змісту наказу від 10.07.2019р. №198о/с про відкликання його з відпустки.

Так, це листування розпочато 12.07.2019р. і воно має не офіційний характер, а є фактично приватним спілкуванням, що підтверджується його змістом, мовою оригіналу:

12.07.2019р.

«ОСОБА_3, привет! Ты не забыл, что дежуришь?

Ульяна , привет, я за границей еще не успею до воскресенья. Я узнавал у ОСОБА_4 он сказал не страшно что я за границей немного не успею до 12 числа вернуться Это я спрашивал еще перед отпуском. Я до выборов буду.

Класс, всех отозвали. Я рапорт писала. С учетом того, чтобы ты по графику вышел дежурить. Несмотря на то что ты 1 день был не в отпуске. Мог бы хотя бы предупредить.

Я не знал заранее шо я не успею вернуться...»

18.07.2019р.

« Ульяна привет . Я сегодня еще не буду.

Замечательно.

Машина сломалась, пол дня ремонтировали. Я приеду напишу рапорт на увольнение...», і так далі.

З цього приводу слід також зазначити, що начальник організаційно-методичного сектора Управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області Морозик У.С. не є безпосереднім або прямим керівником позивача і не наділена повноваженнями віддавати йому накази.

Таким чином суд вважає, що відповідачем не спростовано доводів позивача про те, що наказ від 10.07.2019р. №198о/с не був своєчасно доведений до його відома.

Слід зазначити, що і у період перебування позивача на службі після відкликання з відпустки його так і не ознайомили із згаданим наказом, оскільки відповідачем відповідних доказів не надано.

Також судом вважає, що навіть у випадку офіційного і належного повідомлення позивача про видання наказу про відкликання його з відпустки, у нього існували обставини, які можливо визнати поважними і які об`єктивно перешкоджали своєчасно виконати цей наказ.

Як видно з матеріалів справи, позивач під час своєї відпустки виїхав за межі України власним автомобілем, який в подальшому мав технічні несправності і ремонтувався з 17.07.2019р. по 18.07.2019р. на території Республіки Польща, що підтверджується довідкою Фірми «Тірол Лізінг Сервіс», яка знаходиться за адресою: Польща, м. Варшава, вул. Круча, 16/22 (а.с. 53).

Всім переліченим обставинам не було надано оцінки ні при проведенні службового розслідування, а ні при вирішенні питання про застосування до позивача дисциплінарного стягнення, оскільки вони не встановлювались внаслідок недотримання процедури проведення службового розслідування, про що піде мова нижче.

Викладені у відзиві доводи відповідача про те, що дисциплінарний проступок ОСОБА_3 полягає, в тому числі й у тому, що він самовільно залишив 10.07.2019р. територію України та без повідомлення про це керівництва, а також у тому, що він не доповів безпосередньому керівнику про неможливість виконання наказу про відкликання з відпустки не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

По-перше, Законом №580-VIII та Законом №2337-VIII як спеціальними нормативно-правовими актами найвищої юридичної сили у сфері регулювання правовідносин щодо проходження служби в поліції не встановлено жодних заборон для виїзду поліцейських за межі території України, а тим більше під час перебування їх у відпустках. Не встановлено такої заборони й цивільним законодавством. Таким чином, доводи відповідача про самовільне залишення ним території України є юридично неспроможними.

По-друге, юридична кваліфікація дисциплінарного проступку позивача, яка надана у висновку службового розслідування та наказі про застосування дисциплінарного стягнення, не включає в себе обставин та правової оцінки обставинам виїзду позивача за кордон. Отже, відповідач не може посилатись на цю обставину, оскільки вона не була підставою для прийняття оскарженого наказу.

Щодо посилань відповідача на те, що позивач залишив територію України без доповіді про це керівнику, то вони спростовуються погодженим рапортом позивача про надання відпустки, в якому він зазначає, що буде проводити відпустку в тому числі й з виїздом до м.Будва, Чороногорія. На підставі цього рапорту начальником ГУНП в Херсонській області видано наказ від 26.06.2019р. №188 о/с про надання відпустки.

Твердження відповідача про те, що при написанні рапорту на відпустку позивач повідомив керівництво щодо перебування за кордоном виключно з 19.06.2019р. по 10.07.2019р. жодним належним доказом не підтверджено.

При цьому відповідач посилається на рапорт ОСОБА_3 на ім`я начальника ВРТЗІ ГУНП в Херсонській області щодо виїзду за кордон з 19.06.2019р. по 10.07.2019р., однак ці доводи не заслуговують на увагу, так як відповідний рапорт подавався на виконання законодавства у сфері збереження державної таємниці, а не законодавства, яке регулює проходження служби в Національній поліції. Крім того, адресатом рапорту був не керівник позивача і не керівник, в компетенції якого знаходиться вирішення питань про надання позивачу відпустки та відкликання з неї.

Щодо доводів відповідача про те, що позивач не повідомив безпосереднього керівника про неможливість своєчасного виконання наказу від 10.07.2019р. №198о/с, то суд зазначає, що відсутність належного повідомлення позивача про видання такого наказу фактично унеможливлює виконання ним свого обов`язку негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Також відповідач ніяк не зазначає, яким чином позивач міг негайно доповісти безпосередньому керівнику про неможливість виконати наказ, перебуваючи за кордоном.

Крім того, цей довід відповідача суперечить його ж доводам щодо повідомлення позивача про відкликання з відпустки. Так, відповідач в обґрунтування своєї позиції посилається на те, що начальник організаційно-методичного сектора Управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області Морозик У.С. у листуванні з позивачем за допомогою месенджера «WhatsApp» повідомляла останнього про відкликання його з відпустки, а також зазначає, що вона є уповноваженою особою для доведення до відома позивача змісту відданих йому наказів.

Неофіційному характеру цього листування суд вже надав оцінку, однак відповідач вважає, що цього було достатньо для висновку про належне повідомлення позивача про відкликання з відпустки.

Зі згаданого листування між тим вбачається, що позивач відповідав Морозик У.С. про перебування його за кордоном та існування перешкод для термінового повернення в Україну та, як наслідок, виконання наказу про відкликання з відпустки.

Однак це не розцінюється відповідачем як повідомлення про неможливість виконання наказу.

У підсумку суд уважає, що з урахуванням перебування позивача у погодженій черговій відпустці, знаходження його при цьому за межами України, існування об`єктивних перешкод для термінового повернення до місця служби, відсутності доказів належного і своєчасного повідомлення позивача про відданий наказ щодо відкликання його з відпустки, то невиконання цього наказу протягом зазначеного відповідачем періоду часу не може бути розцінено саме як протиправною і винною дією чи бездіяльністю поліцейського та грубим порушенням службової дисципліни.

Відповідач всі ці обставини не встановлював та не надавав їм оцінки, внаслідок чого ним не було виконано в повній мірі завдання службового розслідування, визначені ст.14 Дисциплінарного статуту, відповідно до якої службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Щодо процедур проведення службового розслідування та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Згідно ч.2 ст.19 Закону №580-VIII підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності ... визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Частинами 1 - 4, 6 статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

За змістом ст.15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії, які формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.

До складу дисциплінарних комісій можуть також включатися представники громадськості, які мають бездоганну репутацію, високі професійні та моральні якості, суспільний авторитет. Забороняється включення до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, зацікавлених у результатах розслідування. У разі виникнення таких обставин член дисциплінарної комісії зобов`язаний негайно письмово повідомити про це керівнику, який призначив службове розслідування.

Згідно із ч.10 ст.14 та ч.7 ст.15 Закону №2337-VIII порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України, а порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначаються Міністерством внутрішніх справ України.

На виконання цих правових норм наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018р. №893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018р. за №1356/32808, затверджені Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок №893) та Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України (далі - Положення №893).

Відповідно до п.п.1, 4 розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо). Проект наказу про призначення службового розслідування та пропозиції щодо складу дисциплінарної комісії готує структурний підрозділ, яким установлено наявність підстав для проведення службового розслідування.

За рішенням уповноваженого керівника в межах повноважень підготовку проекту наказу про призначення службового розслідування може бути доручено іншому органу (підрозділу) поліції.

Склад дисциплінарної комісії визначається з урахуванням вимог статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначено Положенням про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893.

Згідно з п.п.2 - 4 розділу І Положення №893, дисциплінарна комісія створюється за письмовим наказом Міністра внутрішніх справ України, службової особи поліції або ректора закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, наділених повноваженнями із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (далі - уповноважений керівник), одночасно з прийняттям рішення про призначення службового розслідування.

Дисциплінарна комісія утворюється у складі не менше трьох осіб, з яких визначається голова дисциплінарної комісії. У разі призначення службового розслідування за відомостями про скоєння поліцейським дисциплінарного проступку, що потребує значного обсягу дій, зокрема опитування великої кількості поліцейських та інших осіб, витребування та аналізу значного обсягу матеріалів, уповноважений керівник може призначати заступника голови дисциплінарної комісії. Головою дисциплінарної комісії, утвореної в поліції, може бути лише поліцейський.

Дисциплінарна комісія створюється із числа поліцейських та інших працівників органу (підрозділу) поліції, де призначено службове розслідування, або працівників інших органів (підрозділів) поліції за наявності згоди їх керівників, які мають відповідні знання та досвід служби (роботи) в поліції та відповідну фахову підготовку щодо предмета проведення службового розслідування.

Згідно з п.п. 10 - 16 розділу І Положення №893, забороняється включати до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, щодо якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, заінтересованих у результатах розслідування.

Унесення змін до персонального складу дисциплінарної комісії здійснюється шляхом видання відповідного письмового наказу уповноваженого керівника на підставі вмотивованого рапорту голови дисциплінарної комісії, що свідчить про наявність правових підстав для внесення змін до персонального складу дисциплінарної комісії. У разі відсутності з поважних причин голови дисциплінарної комісії зазначений(а) рапорт (заява) подається заступником голови дисциплінарної комісії або членом дисциплінарної комісії, визначеним з дотриманням частини шостої статті 2 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Голова, заступник голови (у разі призначення) та члени дисциплінарної комісії зобов`язані завчасно письмово поінформувати про наявність підстав, що унеможливлюють подальше виконання ними обов`язків у складі зазначеної комісії, уповноваженого керівника, який її утворив, для внесення змін до персонального складу цієї комісії.

Дисциплінарна комісія створюється на строк проведення службового розслідування. Дисциплінарна комісія розпочинає свою діяльність із моменту видання уповноваженим керівником письмового наказу про призначення службового розслідування, в якому зазначається інформація про створення дисциплінарної комісії, призначення її голови та затвердження персонального складу.

Повноваження дисциплінарної комісії припиняються в день затвердження уповноваженим керівником висновку службового розслідування. У разі прийняття уповноваженим керівником рішення про продовження строків проведення службового розслідування повноваження дисциплінарної комісії продовжуються одночасно з виданням письмового наказу про продовження строку проведення службового розслідування.

Розділом ІІ Положення №893 визначені особливості формування складу дисциплінарних комісій із проведення службових розслідувань за відомостями щодо вчинення поліцейськими певних видів дисциплінарних проступків.

Зокрема, п.1 розділу ІІ вказаного Положення установлено, що персональний склад дисциплінарних комісій із проведення службових розслідувань за відомостями про порушення поліцейським посадових (функціональних) обов`язків, наказів безпосереднього керівника, втрату службового посвідчення та (або) спеціального жетона (знака) формується із числа поліцейських та працівників органу (підрозділу) поліції, в якому проходить службу зазначений поліцейський.

Як видно з матеріалів справи, наказом начальника ГУНП в Херсонській області Мєрікова А .І. від 18.07.2019р. №518 призначено службове розслідування за фактом невиконання позивачем наказу ГУНП в Херсонській області від 10.07.2019р. №198 о/с та сформовано дисциплінарну комісію для проведення службового розслідування у складі: голови комісії - начальника Управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області Ковальова О.О. , членів комісії - заступника начальника відділу Управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області Пісоцького В.М. , начальника сектора Управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області Морозик У.С .

З цього приводу суд звертає увагу на те, що всі члени дисциплінарної комісії були тими особами, які складали акти про документування факту невиходу ОСОБА_3 на службу, а голова комісії - начальник Управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області Ковальов О.О. та член дисциплінарної комісії - начальник сектора Управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області Морозик У.С. фактично ініціювали процедуру притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, подавши уповноваженому керівнику відповідні рапорти. В подальшому в ході службового розслідування член дисциплінарної комісії Морозик У.С. відбирала пояснення у іншого члена дисциплінарної комісії Пісоцького В.М. з приводу обставин вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Цими ж особами підписано висновок службового розслідування про наявність в діях позивача складу дисциплінарного проступку, крім Ковальова О.О. , замість якого розписалась інша особа - Зайцев М.С. , котрий брав участь у складанні актів про документування факту невиходу ОСОБА_3 на службу від 22 та 23 липня 2019р.

Враховуючи викладене, суд вважає, що роль цих членів дисциплінарної комісії у висуванні звинувачень щодо порушення позивачем службової дисципліни за наслідками службового розслідування, яке було призначене за їх активної участі, викликає об`єктивний сумнів щодо їхньої безсторонності, а відтак є порушенням приписів пункту 10 розділу І Положення №893.

Таким чином, призначення службового розслідування і формування складу дисциплінарної комісії не можна вважати таким, що відбулось з дотриманням пунктів 2 - 4, 10 розділу І Положення №893.

Проведення службового розслідування дисциплінарною комісією урегульовано розділом V Порядку №893, відповідно до п.п. 1 - 4, 7, 8, 14, 16, 17 якого визначено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Службове розслідування має встановити:

- наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

- наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

- ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

- обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

- відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

- вид і розмір заподіяної шкоди;

- причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом:

- одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб;

- одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи;

- отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

За рішенням уповноваженого керівника розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією на відкритому засіданні, яке полягає в гласному та відкритому дослідженні обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування, за участю поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших заінтересованих осіб.

Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.

У письмовому поясненні поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб зазначаються посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, що одержує пояснення; прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце роботи, посада, адреса проживання особи, що надає пояснення, а якщо пояснення надається поліцейським, додатково зазначаються відомості про освіту, час служби в поліції та на займаній посаді; попередження особи про право відмовитися надавати пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; надання особою, що надає пояснення, згоди на обробку та використання в службових документах поліції її персональних даних.

Пояснення поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб може фіксуватися на бланку пояснення, зразок якого наведена в додатку до Порядку. Письмове пояснення підписують особа, яка отримувала пояснення, та особа, яка надала пояснення, із зазначенням дати його надання.

Виклик поліцейського для надання пояснень у разі його відсутності на службі дисциплінарна комісія здійснює в порядку, визначеному частинами шостою - десятою статті 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Факт відмови поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб від надання пояснень фіксується шляхом складення акта про відмову надати пояснення.

В акті обов`язково зазначаються відомості про дату, час і місце його складення, посади, звання, прізвища, імена, по батькові осіб, які його склали, прізвище, ім`я, по батькові особи, якій було запропоновано надати пояснення та яка відмовилася це зробити, а також (у разі повідомлення) - причини такої відмови. Акт про відмову надати пояснення підписують член дисциплінарної комісії, присутній під час відмови, та інші особи, присутні під час відмови. Акт про відмову надати пояснення реєструється в службі діловодства (канцелярії) органу (підрозділу, закладу, установи) поліції, ЗВО, в якому утворена дисциплінарна комісія, та долучається до матеріалів службового розслідування.

Процедуру оформлення матеріалів службового розслідування визначає розділ VI Порядку №893.

Згідно п.п.1, 2 розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Приписами п.п. 7 - 9 розділу VI Порядку №893 установлено, що висновок службового розслідування підписують голова, заступник голови та члени дисциплінарної комісії.

У разі якщо за результатами службового розслідування в діях поліцейського встановлено склад дисциплінарного проступку, дисциплінарна комісія разом з висновком службового розслідування подає уповноваженому керівнику проект наказу про накладення на цього поліцейського дисциплінарного стягнення.

У разі якщо член дисциплінарної комісії не погоджується з висновком службового розслідування, він підписує його і поряд зі своїм підписом зазначає: "Окрема думка". Окрема думка члена дисциплінарної комісії викладається на окремому аркуші, що додається до висновку службового розслідування.

Висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника.

Враховуючи думку членів дисциплінарної комісії та на підставі поданих матеріалів службового розслідування уповноважений керівник може прийняти рішення про накладення на поліцейського іншого виду дисциплінарного стягнення, що відрізняється від запропонованого дисциплінарною комісією.

У разі якщо уповноважений керівник не має права на накладення конкретного виду дисциплінарного стягнення на поліцейського, він затверджує висновок службового розслідування і одночасно порушує перед старшим прямим керівником, наділеним правом накладати таке стягнення, клопотання про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського.

Пунктами 3 - 5 розділу VI Порядку №893 установлені вимоги до змісту вступної, описової та резолютивної частин висновку службового розслідування.

В даному випадку сторонами не надано доказів прийняття уповноваженим керівником рішення про розгляд справи у формі відкритого засідання, отже вона розглядалась у формі письмового провадження.

В матеріалах оглянутого судом оригіналу дисциплінарної справи щодо ОСОБА_3 , окрім наказу від 22.08.2019р. №727 «Про застосування дисциплінарного стягнення», також містяться:

- скріншоти листування за допомогою месенджера «WhatsApp» між Морозик У.С. , яка обіймає посаду начальника організаційно-методичного сектора Управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області та позивачем за період з 12.07.2019р. по 25.07.2019р.;

- рапорт начальника організаційно-методичного сектора Управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області Морозик У.С. від 16.07.2019р. №3510/3/6-2019 на ім`я начальника Управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області Ковальова О.О. , за змістом якого вона доповідає, що 09.07.2019р. у телефонному режимі повідомлено працівників Управління карного розшуку, які перебували у відпустках, про відкликання їх з відпусток з 15.07.2019р., а 12.07.2019р. також повторно повідомлено позивача через месенджер «WhatsApp» про вихід на роботу 15.07.2019р., однак станом на 15.07.2019р. позивач на службу не вийшов, повідомив 16.07.2019р. про неможливість прибути на службу у зв`язку з перебуванням за кордоном та вказав що вийде на службу 19.07.2019р., при цьому перед подачею рапорту про надання відпустки його було попереджено щодо можливості відкликання з відпустки у зв`язку з проведенням виборів народних депутатів до Верховної Рдаи України;

- рапорт начальника Управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області Ковальова О.О. від 16.07.2019р. №3523/3/1-2019 на ім`я начальника ГУНП в Херсонській області Мєрікова А.І . аналогічного змісту;

- акти про документування факту невиходу позивача на службу від 15.07.2019р., від 16.07.2019р., від 17.07.2019р., від 18.07.2019р., від 19.07.2019р., складені Морозик У.С. у присутності Ковальова О.О. , Пісоцького В.М. , Мартиросян Н.С. ;

- акти про документування факту невиходу на службу позивача від 22.07.2019р., від 23.07.2019р., складені Морозик У.С. у присутності Зайцева М.С. , Пісоцького В.М. , Мартиросян Н.С. ;

- копія погодженого рапорту ОСОБА_3 про надання щорічної відпустки за 2019 рік з 19.06.2019р. з виїздом до м.Будва, Чорногорія, який зареєстровано 21.06.2019р.;

- копія листа позивача начальнику ВРТЗІ ГУНП в Херсонській області щодо перебування під час відпустці з 19.06.2019р. по 10.07.2019р. за межами України у м.Будва, Чорногорія, зареєстрованого 19.06.2019р.;

- довідки про тимчасову непрацездатність позивача №997 (з 24.07.2019р. по 26.07.2019р.), №1073 (з 05.08.2019р. по 14.08.2019р.), №1141 (з 15.08.2019р. по 21.08.2019р.);

- акт відмови від надання пояснень від 15.08.2019р.;

- пояснення позивача від 21.08.2019р. на ім`я виконуючого обов`язки начальника ГУНП в Херсонській області Цапа М.М. ;

- рапорт начальника Управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області Ковальова О.О. від 09.07.2019р. №3419/3/6/01-2019 на ім`я начальника ГУНП в Херсонській області Мєрікова А.І. про необхідність відкликання з 15.07.2019р. з чергових відпусток працівників Управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області, у тому числі й позивача;

- наказ ГУНП в Херсонській області від 09.07.2019р. №586 «Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності та Ситуаційного центру у надзвичайний (позаплановий) режим діяльності»;

- письмове пояснення члена дисциплінарної комісії - заступника начальника відділу Управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області Пісоцького В .М . від 18.08.2019р. щодо обставин вчинення позивачем дисциплінарного проступку;

- письмове пояснення інспектора-програміста Управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області Мартиросян Н.С. від 18.08.2019р. щодо обставин вчинення позивачем дисциплінарного проступку;

- наказ начальника ГУНП в Херсонській області Мєрікова А.І. від 18.07.2019р. №518 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії»;

- висновок службового розслідування, затверджений виконуючим обов`язки начальника ГУНП в Херсонській області Цапом М.М .

За змістом висновку службового розслідування, дисциплінарна комісія встановила, що позивачем було подано рапорт щодо надання йому чергової відпустки за 2019 рік та наказом ГУНП в Херсонській області від 26.06.2019р. №188о/с йому було надану чергову відпустку за 2019 рік з 19.06.2019р. по 30.07.2019р., також позивачем був написаний рапорт начальникові ВРТЗІ ГУНП в Херсонській області Андрійцю О . про те, що відпустку він буде проводити у м. Будва, Чорногорія з 19.06.2019р. по 10.07.2019р.

У подальшому у зв`язку із службовою необхідністю 09.07.2019р. був складений рапорт щодо відкликання з чергових відпусток з 15.07.2019р. працівників УКР ГУНП в Херсонській області, у тому числі і старшого оперуповноваженого УКР ГУНП майора поліції ОСОБА_3 , про що у той же день начальником сектора УКР ГУНП в Херсонській області майором поліції Морозик У. С. у телефонному режимі повідомлено ОСОБА_3 Станом на 15.07.2019р. ОСОБА_3 на робочому місці не з`явився, на телефонні дзвінки не відповідав, лише 16.07.2019р. начальнику сектора УКР ГУНП в Херсонській області майору поліції Морозик У .С. відповів через месседжер «WhatsApp» про те, що він не має можливості вийти на роботу, так як перебуває за кордоном, а буде на роботі 19.07.2019р., будь-яких інших пояснень не надав. Крім того, перед поданням рапорту щодо надання відпустки, ОСОБА_3 було попереджено щодо можливості відкликання з відпустки працівників УКР ГУНП в Херсонській області через проведення виборів народних депутатів у Верховну Раду України.

Упродовж шести днів з 15.07.2019р. по 23.07.2019р. ОСОБА_3 на робочому місці не з`являвся, чим, на думку комісії, порушував службову дисципліну, про що були складенні відповідні акти про документування факту невиходу на службу, а з 24.07.2019р. він перебуває на лікарняному, що підтверджуються довідками №997, №1073.

Також комісія зазначила, що ОСОБА_3 , не звертався до керівництва УКР ГУНП в Херсонській області про те, що він не може виконати наказ керівництва ГУНП в Херсонській області.

Крім того, дисциплінарна комісія послалась на те, що позивач надав пояснення, згідно яких він повідомив, що 19.06.2019р. пішов у планову щорічну відпустку з виїздом за кордон, до України він повернувся 20.07.2019р., а до м. Херсон увечері 22 чи 23 липня 2019 року, раніше повернутися та вийти на роботу не зміг з причин технічних проблем автотранспорту.

Таким чином, дисциплінарна комісія уважала, що порушення службової дисципліни з боку старшого оперуповноваженого УКР ГУНП в Херсонській області майора поліції ОСОБА_3 , яке виразилось у невиконанні наказу ГУНП в Херсонській області від 10.07.2019р. №198о/с, стало можливим внаслідок його особистої недисциплінованості, порушення вимог п.4 ч.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992р. № 9, ч.3 ст.1 Закону України «Про дисциплінарний статут Національної поліції».

При цьому комісія зазначила, що в ході проведення службового розслідування обставин, що обтяжують відповідальність поліцейського, не виявлено, обставинами, що пом`якшують його відповідальність є відсутність діючих дисциплінарних покарань.

У підсумку дисциплінарна комісія вважала, що службове розслідування слід закінчити, знайшла підтвердженими відомості, які стали підставою для проведення службового розслідування та запропонувала звільнити позивача з посади за порушення вимог п.4 ч.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992р. №9, ч.3 ст.1 Закону України «Про дисциплінарний статут Національної поліції».

Вказаний висновок службового розслідування підписаний лише двома членами дисциплінарної комісії - заступником начальника відділу Управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області Пісоцьким В.М. та начальником сектора Управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області Морозик У.С.

Голова комісії - начальник Управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області Ковальов О.О. , висновок не підписував, хоча вступна частина висновку прямо вказує про його участь у складанні висновку.

Замість голови дисциплінарної комісії висновок підписаний тимчасово виконуючим обов`язки начальника Управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області Зайцевим М.С .

Жодних доказів прийняття уповноваженим керівником наказу щодо внесення змін до персонального складу цієї комісії та заміни голови комісії з Ковальова О.О. на Зайцева М.С. - до суду сторонами не надано. В судовому засіданні представники відповідача пояснили, що такого наказу не приймалось, змін до складу комісії не вносилось.

Згідно з приписами ст.19 Закону України «Про Національну поліцію» висновок службового розслідування підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Відповідно до п.п.11, 12 Положення №893 голова, заступник голови (у разі призначення) та члени дисциплінарної комісії зобов`язані завчасно письмово поінформувати про наявність підстав, що унеможливлюють подальше виконання ними обов`язків у складі зазначеної комісії, уповноваженого керівника, який її утворив, для внесення змін до персонального складу цієї комісії.

Унесення змін до персонального складу дисциплінарної комісії здійснюється шляхом видання відповідного письмового наказу уповноваженого керівника на підставі вмотивованого рапорту голови дисциплінарної комісії, що свідчить про наявність правових підстав для внесення змін до персонального складу дисциплінарної комісії. У разі відсутності з поважних причин голови дисциплінарної комісії зазначений(а) рапорт (заява) подається заступником голови дисциплінарної комісії або членом дисциплінарної комісії, визначеним з дотриманням частини шостої статті 2 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно із п.п.13 - 15 Положення №893 дисциплінарна комісія створюється на строк проведення службового розслідування та розпочинає свою діяльність із моменту видання уповноваженим керівником письмового наказу про призначення службового розслідування, в якому зазначається інформація про створення дисциплінарної комісії, призначення її голови та затвердження персонального складу. Повноваження дисциплінарної комісії припиняються в день затвердження уповноваженим керівником висновку службового розслідування.

Повноваження голови та членів дисциплінарних комісій визначені розділом III Положення №893, згідно з п.2 якого голова дисциплінарної комісії, зокрема:

- забезпечує організацію роботи дисциплінарної комісії;

- організовує та веде засідання дисциплінарної комісії;

- підписує висновок службового розслідування, протоколи засідань дисциплінарної комісії (у разі розгляду справи у формі відкритого засідання);

- інформує свого заступника та членів дисциплінарної комісії про документи та інші матеріали, що надійшли до дисциплінарної комісії;

- забезпечує виклик поліцейських та інших осіб для отримання пояснень, організовує їх опитування, у тому числі з використанням технічних засобів;

- інформує членів дисциплінарної комісії та запрошених осіб про проведення засідання дисциплінарної комісії;

- у встановлений строк готує та подає на розгляд і затвердження керівнику, який призначив службове розслідування, підписаний особисто та членами дисциплінарної комісії висновок службового розслідування та проект наказу про накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення;

- після затвердження висновку службового розслідування за письмово оформленим волевиявленням поліцейського, стосовно якого проводилося службове розслідування, забезпечує ознайомлення його із затвердженим висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, з дотриманням вимог законодавства України.

- забезпечує належне збереження, облік та передання до служби діловодства (канцелярії) після затвердження висновку службового розслідування матеріалів цього розслідування (справи).

- користується іншими повноваженнями члена дисциплінарної комісії.

Враховуючи зміст наведених правових норм та установлені обставини підписання висновку службового розслідування замість голови комісії іншою особою, яка в установленому порядку не була включена до складу комісії, суд вважає, що цей висновок було складено неповноважним складом комісії та з порушенням вимог ст.19 Закону №580-VIII, п.п.2, 3, 4, 10, 11 - 15 розділу І, п.1 розділу ІІ, розділу ІІІ Положення №893.

Крім того, у висновку службового розслідування містяться посилання на пояснення позивача, однак не зазначено, де, коли і кому вони надані. У матеріалах дисциплінарної справи одночасно наявні: складений 15.08.2019р. заступником начальника відділу Управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області Пісоцьким В.М. у присутності начальника сектора Управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області Морозик У.С. та інспектора-програміста Управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області Мартиросян Н.С. акт відмови від надання пояснень, а також письмові пояснення позивача від 21.08.2019р. на ім`я виконуючого обов`язки начальника ГУНП в Херсонській області Цапа М.М .

Суд нагадує, що висновок службового розслідування затверджено уповноваженим керівником - виконуючим обов`язки начальника ГУНП в Херсонській області Цапом М.М. - 19.08.2019р.

За змістом ч.4 ст.16 Дисциплінарного статуту, пунктів 1, 2 Розділу V Порядку №893 та пунктів 14, 15 Положення №893 службове розслідування, як і саме діяльність дисциплінарної комісії, розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування.

Таким чином, пояснення позивача від 21.08.2019р. не могли бути враховані дисциплінарною комісією, оскільки вона припинила свою роботу 19.08.2019р. - з дня затвердження висновку службового розслідування.

Жодних доказів продовження у встановленому порядку строків службового розслідування відповідачем не надано.

З цього приводу суд зазначає, що статтею 18 Дисциплінарного статуту установлені гарантії забезпечення поліцейському права на захист.

Так, згідно із ч.ч.1 - 3 цієї статті під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Аналогічним чином у п.2 Розділу ІV та п. 7 розділу V Порядку №893 визначено, що збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом, зокрема, одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються.

Пунктами 13, 14 розділу V Порядку №893 також передбачено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування. Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі. У письмовому поясненні поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб зазначаються посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, що одержує пояснення; прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце роботи, посада, адреса проживання особи, що надає пояснення, а якщо пояснення надається поліцейським, додатково зазначаються відомості про освіту, час служби в поліції та на займаній посаді; попередження особи про право відмовитися надавати пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; надання особою, що надає пояснення, згоди на обробку та використання в службових документах поліції її персональних даних.

При цьому частиною 6 - 8 статті 18 Дисциплінарного статуту установлений припис, згідно якого у разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику про надання пояснень, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

В матеріалах дисциплінарної справи наявні довідки про тимчасову непрацездатність позивача №997, №1073, №1141, згідно яких позивач перебував на лікарняному з 24.07.2019р. по 26.07.2019р. та з 05.08.2019р. по 21.08.2019р.

Згаданий раніше акт про відмову від надання пояснень складений 15.08.2019р., тобто під час перебування позивача на лікарняному, а не на службі, що унеможливлює його використання як доказ намагання отримати у позивача пояснення з приводу дисциплінарного проступку та як доказ відмови позивача надавати пояснення. Крім того, акт від 15.08.2019р. не містить відомостей, де, коли і у який спосіб позивачу було запропоновано надати пояснення, оскільки відповідні графи акту не заповнені.

Жодних належних і допустимих доказів отримання від позивача пояснень або відмови його надавати пояснення під час службового розслідування та у період знаходження його на службі з 27.07.2019р. по 04.08.2019р. відповідачем не надано і у матеріалах дисциплінарної справи такі докази відсутні.

Згідно з приписами ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Цей законодавчий припис знайшов відображення у пунктах 1, 4 розділу V Порядку №893, відповідно до яких проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Частиною 6 ст.14 Дисциплінарного статуту установлено, що службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Натомість дисциплінарною комісією не забезпечено законодавчо гарантованого права позивача на захист, не отримано від нього пояснень і не запропоновано йому подати такі пояснення. Фактично розгляд дисциплінарної справи відбувся без надання та їх відповідної оцінки доводів і доказів з боку позивача як особи, щодо якої проводиться службове розслідування, що є порушенням вищезазначених законодавчих норм.

На противагу цьому судом встановлено, що докази належного і своєчасного повідомлення позивача про відданий наказ щодо відкликання його з чергової відпустки відсутні. Також судом з`ясовані обставини наявності у позивача об`єктивних перешкод для своєчасного виконання цього наказу.

Також слід звернути увагу на те, що згідно із ст.19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються, зокрема: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Ця правова норма деталізована у п.п. 1 - 8 розділу VI та п.1 розділу VII Порядку №893, за якими у висновку зазначаються: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення; висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку.

У висновку службового розслідування, в тому числі й з урахуванням вищевикладеного, зазначені приписи законодавства не дотримані в повному обсязі.

При юридичній кваліфікації дій позивача, які дисциплінарна комісія уважала дисциплінарним проступком, нею зроблені суперечливі висновки щодо вчиненого проступку, який, за змістом висновку, полягав одночасно як у невиконанні позивачем наказу керівництва про відкликання з відпустки, так і у прогулі - відсутності на робочому місці протягом шести днів. Вказуючи положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено позивачем, дисциплінарна комісія послалась на пункт 4 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, пункт 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992р. №9 та частину 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, а також на наказ ГУНП в Херсонській області від 10.07.2019р. №198 о/с.

У той же час, пункт 4 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України не містить приписів, які можуть бути порушеними позивачем, оскільки встановлюють підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992р. №9 не є нормативно-правовим актом, тому її положення також неможливо порушити.

Частина ж третя статті 1 Дисциплінарного статуту містить 14 пунктів, якими установлені обов`язки поліцейських субсидіарно до обов`язків, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію».

Слід зазначити, що невиконання наказу та невиконання службових обов`язків (таким чином можливо трактувати допущений поліцейським прогул) є різними за своїм складом і кваліфікацією дисциплінарними проступками.

Ці недоліки юридичної кваліфікації частково були виправлені керівником при виданні наказу від 22.08.2019р. №727, згідно зі змісту якого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності грубе порушення позивачем службової дисципліни, порушення пункту 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 4 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, частин з першої по четверту статті 1 Дисциплінарного статуту, що полягало у невиконанні наказу керівництва ГУНП в Херсонській області від 10.07.2019р. №198 о/с про відкликання позивача з чергової відпустки за 2019 рік.

Разом з тим, уповноважений керівник при вирішенні питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не врахував всіх вищеперелічених порушень процедури проведення службового розслідування.

Зокрема, ним не взято до уваги, що в ході службового розслідування належним чином не встановлено всіх обставин вчинення позивачем дисциплінарного проступку, причин і умов його вчинення, вини позивача, у тому числі, чи підтверджується належними доказами факт його повідомлення про наказ, невиконання якого ставиться йому у провину, коли до позивача в установленому законодавством порядку було доведено зміст цього наказу, чи були причини і обставини, які перешкоджали позивачу терміново виконати згаданий наказ.

Також уповноважений керівник не звернув уваги на те, що висновок службового розслідування складено неповноважним складом дисциплінарної комісії, сам склад дисциплінарної комісії не відповідає приписам п.10 розділу І Положення №893, а в ході службового розслідування порушено право позивача на захист, гарантоване Дисциплінарним статутом.

Відповідно до ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Тому суд вважає, що залишивши без реагування численні порушення порядку проведення службового розслідування, його однобокість та неповноту, уповноважений керівник не дотримав вимог ч.ч.1, 2 ст.13, ст.19 Дисциплінарного статуту.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини у справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що відповідачем не дотримано вимог закону про захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин шляхом виконання свого обов`язку діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в частині неналежного проведення службового розслідування, унаслідок чого оскаржуваний наказ прийнято не у спосіб, який визначений Дисциплінарним статутом, необґрунтовано, без дотримання принципів рівності перед законом, пропорційності та права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно зі ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду належних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого ним рішення.

За таких обставин суд уважає, що оскаржуваний наказ є протиправним і підлягає скасуванню, а позовні вимоги, відповідно, підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 768,40 грн.

Оскільки позов задоволено повністю, то позивачу належить відшкодувати сплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 241-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (73003, м. Херсон, вул. Лютеранська, 4, ідентифікаційний код 40108782) про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 22 серпня 2019 року №727 "Про застосування дисциплінарного стягнення", яким старшого оперуповноваженого Управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Херсонській області майора поліції ОСОБА_3 звільнено з займаної посади.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Херсонській області (73003, м. Херсон, вул. Лютеранська, 4, ідентифікаційний код 40108782) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 08 листопада 2019 р.

Суддя Пекний А.С.

кат. 106020000