Справа № 540/1144/19
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/1144/19
Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Джабурія О.В.,
судді -Вербицької Н.В.
при секретарі -Поповій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2019 року ФОП ОСОБА_1 (надалі - позивачі) звернувся до суду з адміністративним позовом до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (надалі - відповідач, Митниця), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 15.02.2019 року №UA508030/2019/000003/2.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що спірне рішення відповідача є протиправним, оскільки митним органом не обґрунтовано свої доводи щодо подання позивачем документів, які не дозволяли відповідачу у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомості щодо їх ціни на підставі документів, які були подані декларантом. Позивач зазначає, що документи ним подані у обсязі, достатньому для визначення відповідачем митної вартості задекларованого товару за основним методом, оскільки містять усю необхідну інформацію про вартість товару, а також реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, а тому висновок митного органу про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції) є протиправним.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 30.07.2019 року позов задоволено.

Справу було розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 05.12.2018 року між ФОП ОСОБА_1 . та компанією QINGDAO KAIXI INTERNATIONAL TRADING CO., LTD. укладено зовнішньоекономічний контракт №05122018 (надалі - Контракт №05122018), предметом якого є поставка виготовлення і продаж товару (садові шланги, шланги для подачі води, лай флет та інші), кількості та за ціною, визначених у супровідних документах. Пунктом 2.1 Контракту №05122018 передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах FOB - порт Циндао (Китай) у відповідності до Інкотермс-2000.

З метою розмитнення поставленого товару 14.02.2019 року позивач через представника ФОП ОСОБА_1. подано відповідачу митну декларацію №UA508030/2019/000954 за товаром: "шланги для подачі води, багатофункціонального зрошення гнучкі, армовані капроновою ниткою, у колунах, з ПВХ, безшовні, без фітингів, товщина стінок 1,5 - 1,55 мм: діаметр 50 мм, довжиною в одному рулоні - 100 м., з робочим тиском до 4 МПа, - 70 рулонів; діаметр 75 мм, довжиною в одному рулоні - 100 м., з робочим тиском до 4 МПа, - 70 рулонів; діаметр 102 мм, довжиною в одному рулоні - 100 м., з робо див.доп." та документи, що підтверджували заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) №05122018 від 05.12.2018 року; додаткова угода №1 до контракту №05122018; пакувальний лист від 29.12.2018 року б/н; рахунок-фактуру (інвойс) від 29.12.2018 року №КХ181127; коносамент WOLSZSE18123990 від 04.01.2019 року; договір (контракт) на транспортно-експедиційне обслуговування №0604/Т-2019 від 24.01.2019 року; рахунок на оплату №49 від 04.02.2019 року про надання транспортно-експедиційних послуг; довідка, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 04.02.2019 року; платіжні документи, що підтверджують вартість товару №001102788 від 13.12.2018 року, №001106870 від 26.12.2018; прайс лист від 28.12.2018 року; сертифікат про походження товару від 28.01.2019 року №С40003; автотранспортну накладну від 13.02.2019 року №29062Ю/1.

На запит Херсонської митниці ДФС позивачем надано додаткові документи, а саме: прайс-лист від постачальника.

15.02.2019 року відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA508030/2019/000003/2, відповідно до якого визначено вартість товару 1,93 дол.США/кг., а всього - 45914,7 дол. США.

Приймаючи дане рішення про коригування митної вартості товару, відповідач вказав на наступні підстави: «Документи надані для підтвердження митної вартості містять розбіжності: згідно п.2.1 контракту від 05.12.2018 року №05122018 поставка товару здійснюється на умовах FOB QINGDAO згідно Інкотермс-2010, що передбачає необхідність організації доставки товару з порту відправлення покупцем товару (ФОП ОСОБА_1 ), отже саме ними укладається договір з транспортно-експедиційною компанією на перевезення вантажу. Згідно договору транспортного експедирування №0604/Т-2019 ТОВ «Форвард Транс» забезпечує транспортне обслуговування вантажів ФОП ОСОБА_1 та укладає угоди з перевізниками з 06.02.2019 року, проте коносамент (договір морського перевезення) укладено 04.01.2019 року, тобто раніше укладання з ФОП ОСОБА_1 угоди на транспортно-експедиційне обслуговування вантажів та отримання від нього заявки на перевезення. Наданий до митного оформлення рахунок №49 від 04.02.2019 року виданий також на 2 дні раніше укладення угоди на перевезення та містить штамп ТОВ «СІГЕЙТ», яка згідно поданих документів, не має ніякого відношення до процесу перевезення вантажу. Також у поданому рахунку відсутня інформація про фактичний маршрут перевезення.

Згідно п.1.2 контракту від 05.12.2018 року №05122018 ціни на товар вказуються у інвойсі. В той же час у наданому до митного оформлення рахунку від 29.12.2018 року №КХ181127, відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий.

Згідно наданих декларантом платіжних документів оплата товару здійснена 13.12.2018 року та 26.12.2018 року. Згідно п.3.2 контракту від 05.12.2018 року №05122018 сплата за товар здійснюється протягом 30 днів з дати підписання інвойсу; наданий до митного оформлення інвойс №КХ181127 від 29.12.2018 року фактично виданий після здійснення сплати за товар.

У наданих до митного оформлення платіжних документах У графі «Призначення платежу» відсутня інформація про номер рахунку або додаткової угоди проти яких здійснено платіж, що суперечить п.2.2 Постанови НБУ №216 від 28.07.2008 року.

Декларантом не надано відомості про витрати на страхування та як окрема складова до митної вартості не включена.

Декларантом неподані усі необхідні документи, а саме: 1) документи, що містять відомості про вартість страхування; 2) копію митної декларації країни відправлення; 3) документи, що підтверджують вартість перевезення.

За результатами проведеної консультації, митну вартість товару скориговано та визначено за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів до ст.60 МК України на підставі інформації, наявної у митного органу - (митне оформлення аналогічного товару, з аналогічною країною виробництва, ТМ) - МД від 06.02.2019 року №UА500010/2019/2737, а саме: 1,93 дол. США/кг. (числове значення митної вартості товару становить: 23790,00 кг * 1,93 = 45914,70 дол. США). Попередні методи не застосовуються з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів.».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем у відповідності до вимог митного законодавства для підтвердження заявленої митної вартості товару було подано до митного органу всі необхідні для цього документи та митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач при декларуванні товару визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.

Згідно ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, ст.58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; та інше.

Таким чином, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Відповідно до ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також згідно ч.6 ст.53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як вже було зазначено вище, підставами для здійснення відповідачем коригування митної вартості товарів стало ненадання декларантом страхових документів; документів, що містять відомості про вартість страхування; копії митної декларації країни відправлення; відсутність у рахунку від 29.12.2018 року №КХ181127 посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне, згідно п.2 Контракту №05122018 поставка товару здійснюється на умовах FOB - порт Циндао (Китай) у відповідності до Інкотермс-2000.

Офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати передбачено, що на умовах поставки FOB продавець виконав поставку, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Укладення договору перевезення та страхування до обов`язків продавця не входять. Тобто, покупець, бере на себе всі ризики втрати або пошкодження товарів, як і інші витрати з моменту фактичного переходу через поручні судна в порту відвантаження.

FOB - FREE ON BOARD (…named port of shipment), або Франко борт (…назва порту відвантаження) - термін Інкотермс, який означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водяним транспортом.

Також, як вбачається з обов`язків покупця за умовами FOB, то останній зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого порту відвантаження. При цьому, договір страхування не є обов`язковим для покупця, що прямо передбачено вищеназваними умовами поставки товару.

Таким чином, правилами Інкотермс чітко зазначено, що страхування вантажу не є обов`язком покупця (позивача), так само як і не є обов`язком постачальника.

Враховуючи наведене, колегія суддів робить висновок, що твердження відповідача у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів про ненадання позивачем відомостей про витрати на страхування є безпідставним. Крім цього, згідно п.8 ч.2 ст.53 МК України, в даному випадку такі відомості не вимагаються.

Також є безпідставними посилання митниці на ненадання позивачем митної декларації країни відправника, як на підставу коригування митної вартості, оскільки відповідно до ст.53 МК України декларант на вимогу митниці надає всі наявні у нього документи, проте, оскільки при митному оформлені у позивача не було вказаної декларації, та він не міг її надати, такі обставини не можуть бути підставою для здійснення коригування.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що вказані митним органом у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів порушення в деяких документах та розбіжність в їх створенні, не впливають на ціноутворення, а також не спростовує реальну митну вартість товару, з урахуванням витрат на перевезення товару (морський фрахт), які також були включені позивачем до митної вартості задекларованого товару, що не заперечується відповідачем.

Враховуючи викладене, позивачем для митного оформлення були надані всі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості. В той же час, відповідачем не доведено, що позивач сплатив за товар, аьбо за його перевезення іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.

Також, відповідно до ч.2 ст.55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 року, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Як вбачається зі змісту графи 33 оскаржуваного рішення "за результатами проведеної консультації, митну вартість товару скориговано та визначено за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів до ст.60 МК України на підставі інформації, наявної у митного органу - (митне оформлення аналогічного товару, з аналогічною країною виробництва, ТМ) - МД від 06.02.2019 року №UА500010/2019/2737, а саме: 1,93 дол. США/кг. (числове значення митної вартості товару становить: 23790,00 кг * 1,93 = 45914,70 дол. США). Попередні методи не застосовуються з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів".

Судом першої інстанції встановлено, що вказана графа спірного рішення не містить інформації - який саме товар було використано в якості джерела інформації, які числові значення митної вартості таких товарів, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

Крім цього, як вбачається з долученої відповідачем до матеріалів справи митної декларації від 06.02.2019 року №UА500010/2019/2737, на підставі якої відповідачем скориговано митну вартість товарів: товар в наведеній декларації не є аналогічним товару задекларованим у декларації №UA508030/2019/000954, а саме: різний діаметр, довжина, кількість, робочий тиск, також різняться умови поставки CIF (постачання товару за декларацією UА500010/2019/2737) та FOB (постачання товару позивача №UA508030/2019/000954). Таким чином, товари є товарами відмінними за умовами поставки та опису.

Отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товарів від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів робить висновок, що позовні вимоги є обґрунтованими, а спірне рішення митного органу про коригування митної вартості товарів від 15.02.2019 року №UA508030/2019/000003/2 протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Дану справу було розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено та підписано 09 листопада 2019 року.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.