Справа № 639/7370/19
Суддя: Баркова Н. В.
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №639/7370/19
Провадження №2-а/639/249/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря - Волкової С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Таргонського Сергія Петровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

17.10.2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до відповідачаполіцейського роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Таргонського С.П., в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК № 1597783 від 07.10.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., складену поліцейським роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Таргонським Сергієм Петровичем, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити. Також позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК № 1597784 від 07.10.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., складену поліцейським роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Таргонським Сергієм Петровичем, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 07.10.2019 року близько 18 год. 09 хв. позивач рухався на автомобілі HYUNDAI SONATA, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Володимира Брожка у напрямку вул. Миколи Грінченка. Оскільки ПДР та встановленими на «Т» подібному перехресті вищевказаних вулиць знаками не встановлено заборони на здійснення розвороту та відсутня будь-яка суцільна смуга, то позивач проїхав перехрестя у суворій відповідності до вимог ПДР України. Відразу за перехрестям поліцейський чоловічої статі подав позивачу вимогу про зупинку транспортного засобу, яким він керував. Через декілька секунд до автомобілю, який позивач зупинив за адресою: м. Київ, вул. Володимира Брожка, 3 підійшов поліцейський роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Києві сержант поліції Таргонський Сергій Петрович і повідомив ОСОБА_1 , що, на його думку, позивач здійснив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП. Інспектор так і не продемонстрував ОСОБА_2 жодних доказів начебто вчинення ним правопорушення та не попередив, що він здійснював чи здійснює превентивний захід - застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Розуміючи, що вступати у конфлікт з працівником поліції не можна, а слід виконувати його вказівки, позивач зазначив, що жодного правопорушення не вчиняв та якщо інспектор вважає, що позивач здійснив адміністративне правопорушення, то має бути оформлена відповідна постанова та пред`явив йому водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і став чекати розгляду справи, а інспектор через декілька хвилин підійшов до позивача за тією ж адресою та за декілька хвилин надрукував постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1597783 про начебто скоєне ОСОБА_1 адміністративне правопорушення. Цією постановою до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень. На місці копію постанови позивач не зміг отримати, а отримав копію постанови лише 09.10.2019 року в Управлінні патрульної поліції у місті Києві. Більш того, позивачу повідомили, що на нього було складено дві постанови: серії ЕАК №1597783 та ЕАК №1597784, які повністю аналогічні за своїм змістом. Із вказаними постановами позивач не згоден, вважає їх незаконними, необґрунтованими та такими, що винесена з грубим порушенням його прав та чинного законодавства України, а тому вказані постанови підлягають скасуванню. Позивач зазначає, що відсутні будь-які докази вчинення ним правопорушення, а сама постанова таким доказом не може бути та навіть не містить жодних посилань на будь-які докази, якими можна було б обґрунтувати прийняте поліцейським рішення. В мотивувальній частині постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1597783 від 07.10.2019 року відсутні посилання на докази, якими обґрунтовується рішення відповідача. Оскаржувані постанови не містять взагалі реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, що суперечить положенням ст. 283 КУпАП. Був порушений порядок розгляду і принцип відкритості, оскільки працівник поліції позивача не ознайомив позивача з матеріалами справи, тому ОСОБА_1 не мав можливості скористатись своїм правом на правову допомогу. Своїми діями працівник поліції позбавив позивача можливості скористатися своїми правами, що встановлені ч. 1 ст. 268 КУпАП. хоча він знаходився поряд та хотів взяти участь у розгляді справи.

У зв`язку з вищевикладеним позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.10.2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Таргонського Сергія Петровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Призначено судове засідання.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не з`явилися, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити.

Відповідач поліцейський роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції сержант поліції Таргонський С.П. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. А саме, відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях, а відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону).

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 11 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліцейський, відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. В свою чергу, інспектор є працівником Управління, тобто посадовою особою органів Національної поліції. Таким чином, інспектор має законні підстави здійснювати провадження у справі про адміністративне правопорушення та приймати рішення про застосування адміністративного стягнення за місцем його вчинення.

Статтею 222 КУпАП передбачено перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають органи Національної поліції, зокрема, розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

В свою чергу, Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 статті 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, виходячи з системного аналізу рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015, змісту ст. 258 КУпАП станом на дату винесення рішення Конституційним Судом України, змісту ст. 258 КУпАП України станом на дату винесення рішення по цій справі, суд вважає, що в разі заперечень особи, справа не може бути розглянута без певного часового інтервалу, достатнього для підготовки особи до захисту, тобто, не може бути розглянута безпосередньо на місці правопорушення.

Аналогічну правову позицію висловлено Вищим адміністративним судом України у справі № 379/758/15-а (К/800/37207/15).

Суд також звертає увагу, що в Додатку № 4 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, передбачено форму запрошення до підрозділу патрульної поліції для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ухвалі Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.10.2019 року роз`яснено відповідачу його право подати відзив та наслідки ненадання відзиву, однак відповідач зазначеним правом не скористався, у зв`язку з чим суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Як вбачається з наданих позивачем копій постанов серії ЕАК №1597783 та ЕАК №1597784 від 07.10.2019 року, які аналогічні за своїм змістом, поліцейським роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Таргонським С.П. притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. В тексті постанов зазначено обставини правопорушення, а саме, що ОСОБА_1 , 07.10.2019 року о 18 год. 09 хв., керував транспортним засобом марки «HYUNDAI SONATA», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Володимира Брожка, 3 перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (а.с.18-19).

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки оскаржувані постанови винесені безпосередньо на місці правопорушення, незважаючи на заперечення позивача про це, вони не можуть бути визнані правомірними. Крім того, у зв`язку з діями відповідача при складанні оскаржуваних постанов позивач був позбавлений можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи та постанов про адміністративне правопорушення, відповідачем при винесені постанов не було наведено жодних доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння позивачем адміністративних правопорушень, не надано доказів і суду під час розгляду даної справи, при цьому обидві постанови містять час вчинення правопорушення 07.10.2019 року 18:09:33, що є об`єктивно неможливим.

Відповідач повідомлявся про судове засідання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надавав та не довів правомірність винесених постанов відносно позивача, наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, оскаржувані постанови не містять відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення. З цього виходить, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що наявні всі правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 та скасування постанов про притягнення його до адміністративної відповідальності із закриттям справ про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 72, 77, 229, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 122, 185, 222, 247, 251, 256, 258, 268 КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію», суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Таргонського Сергія Петровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серіїЕАК №1597783 та серії ЕАК №1597784 від 07.10.2019 року, винесені поліцейським роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Таргонським Сергієм Петровичем , якими притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Жовтневим РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області 07.02.2014 року, РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: поліцейський роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції сержант поліції Таргонський Сергій Петрович, місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 9.

Суддя Н.В. Баркова