Справа № 240/8460/19
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м.Житомир справа № 240/8460/19

категорія 108080100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шуляк Л.А.,

секретар судового засідання Скорик С.В.,

за участю: представника позивача - Сірої А.В.,

представника відповідача - Добровінської Д.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 із позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Житомирській області № від 07.02.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що висновок контролюючого органу щодо здійснення ним 30.08.2017 року розрахункових операцій в готівковій формі на суму 100 000,00 грн при реалізації ТМЦ та надання послуг по ремонту та монтажу машин і устаткування промислового призначення не відповідає дійсності, оскільки є лише наслідком арифметичної помилки, допущеної при заповненні книги обліку доходів і витрат. Також зазначає, що помилки, допущені при складанні видаткових накладних, мали наслідком висновок податкового органу про відсутність документів на придбання та походження товару, що також не відповідає дійсності.

Ухвалою суду від 19.06.2019 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

09.07.2019 відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому він заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що факти порушень, встановлені в ході перевірки, дійсно мали місце, а тому штрафні санкції згідно оспорюваного податкового повідомлення-рішення застосовано до позивача правомірно (а.с.177-180).

22.07.2019 позивачем подано відповідь на відзив на позов (а.с.192-195).

30.08.2019 відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив на позов (а.с.214-218).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечувала та просила відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до наказу ГУ ДФС у Житомирській області № 2562 від 15.11.2018 в період з 11.12.2018 року по 02.01.2019 року працівниками відповідача було проведено планову документальну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 31.03.2016 року по 31.12.2017 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 31.03.2016 року по 31.12.2017 року, за результатами якої складено акт №17/06- 30-13-05/ від 10.01.2019 (в ході розгляду справи встановлено, що у даті акта допущено описку, а.с.25,79-136).

В ході перевірки встановлено порушення позивачем, серед інших, п.1, п.2, п.3, п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме не зареєстровано реєстратор розрахункових операцій з 01.10.2017 року, реалізовано товарно-матеріальні цінності на загальну суму 188 417 грн без підтверджуючих документів щодо придбання, походження товару.

На підставі вказаного акту 07.02.2019 року ГУ ДФС у Житомирській області прийнято податкове повідомлення - рішення № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 376 835,00 грн за порушення п.1, п.2, п.3, п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (а.с.17).

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням - рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №265/95-ВР) визначено правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Встановлення норм щодо незастосування реєстраторів розрахункових операцій в інших законах, крім Податкового кодексу України, не допускається.

Відповідно до п.1 та п.2 ст.3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

- видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо застосування реєстраторів розрахункових операцій" від 01.07.2015 №569-VІІІ, який набрав чинності 23.07.2015 р., пункт 296.10 статті 296 Кодексу викладено у новій редакції, зокрема, визначено, що РРО не застосовуються платниками єдиного податку першої групи; другої і третьої груп (фізичні особи - підприємці) незалежно від обраного виду діяльності, обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 1 000 000 гривень.

У разі перевищення в календарному році обсягу доходу понад 1 000 000 гривень застосування реєстратора розрахункових операцій для такого платника єдиного податку є обов`язковим. Застосування реєстратора розрахункових операцій розпочинається з першого числа першого місяця кварталу, наступного за виникненням такого перевищення, та продовжується у всіх наступних податкових періодах протягом дії свідоцтва платника єдиного податку.

Відповідно до п.6 ст.9 Закону №265/95-ВР реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (крім технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення) (наданні послуг) фізичними особами- підприємцями, які відносяться відповідно до Податкового кодексу України до груп платників єдиного податку, що не застосовують РРО.

Відповідно до п.12 ст.9 Закону №265/95-ВР реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються якщо в місці отримання товарів (надання послуг) операції з розрахунків у готівковій формі не здійснюються (оптова торгівля тощо).

Отже, фізична особа - підприємець, який перебуває на спрощеній системі оподаткування, при здійсненні розрахункових операцій може не застосовувати РРО за умови здійснення розрахунків виключно у безготівковій формі (шляхом переказу коштів із розрахункового рахунку на розрахунковий рахунок через установу банку) незалежно від обсягу отриманого доходу у календарному році.

В ході перевірки встановлено, що у період з 31.03.2016 року по 31.12.2017 року ФОП ОСОБА_2 , а саме 30.08.2017 року здійснив розрахункові операції в готівковій формі на суму 100 000,00 грн при реалізації ТМЦ та надання послуг по ремонту та монтажу машин і устаткування промислового призначення.

Перевищення обсягу отриманих доходів від неспеціалізованої оптової торгівлі, установлення та монтаж машин і устаткування виникло у ФОП ОСОБА_2 30.08.2017, так за 3 квартали 2017 року сума отриманого доходу платника склала 1 967 183,97 грн., а тому, на думку перевіряючих, позивач мав зареєструвати реєстратор розрахункових операцій з 01.10.2017 року (п.2.14.3 акту перевірки, а.с.131).

Суд не погоджується з даним висновком податкового органу з огляду на наступне.

Як встановлено судом, в книзі обліку доходів і витрат (для платників єдиного податку третьої групи, які є платниками ПДВ) № 2, яка велась позивачем, містився запис в розділі "Доходи", графа 4, 7 про те, що 30.08.2017 року ФОП ОСОБА_2 було отримано дохід в розмірі 651 713,40 грн (а.с.204).

Проте, під час перевірки позивачем виявлено, що вказаний запис містить описку в цифрі і вірним є запис щодо доходу за 30.08.2017 року в розмірі 551 713,40 грн. Виявивши арифметичну помилку ФОП ОСОБА_2 відразу було здійснено виправлення та надано перевіряючим відповідну копію книги та пояснення з приводу того, що 100 000,00 грн., які перевіряючі вважають отриманням готівкових коштів є виключно арифметичною помилкою. При цьому вказано, що всі розрахунки між позивачем та його контрагентами проводяться виключно у безготівковій формі (а.с.4 зворот,141).

Дані обставини підтверджується наданими під час перевірки документами.

Зокрема із самої книги обліку доходів і витрат, яка була надана перевіряючим, в розділі "Доходи" за серпень 2017 року вбачається, що загальна сума отриманих доходів за вересень 2017 року складає 806 408, 14 грн з розрахунку (16064,99 грн. (03.08.2017) + 291,67 (07.08.2017) + 3250,00 (09.08.2017) + 4941,67 (10.08.2017) + 96593,08 (11.08.2017)+ 125 000,00 (15.08.2017) + 8553,33 грн. (29.08.2017) + 551713,40 грн (30.08.2017) (а.с.4 зворот). Тобто кінцева сума за серпень 2017 року визначена правильно у розмірі 806 408,14 грн з урахуванням суми доходів за 30.08.2017 551713,40 грн, а не 651 713,40 грн.

Вказані обставини також підтверджуються і звітністю позивача за 2017 рік, яка була надана перевіряючим під час перевірки, зокрема додатком №5 до податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2017 року.

Додаток № 5 містить розшифровку податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів за відповідний період роботи.

Так, з Таблиці 1 "Операції на митній території України, що оподатковуються податком на додану вартість за основною ставкою 7%, крім ввезення товарів на митну територію України» Розділу І Податкові зобов`язання, зазначено, що обсяг постачання (без ПДВ) за серпень 2017 року складає 806 408,00 грн., що повністю співпадає із загальною сумою доходу, вказаною в книзі обліку доходів і витрат за серпень 2017 року з урахуванням виправленої описки (а.с.78).

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що у книзі обліку доходів і витрат за 30.08.2017 позивачем дійсно допущено описку у розмірі отриманого доходу, тобто отримання готівки в розмірі 100 000 грн у цей день не відбулось. Інших фактів проведення позивачем розрахунків у готівковій формі в ході перевірки не встановлено.

За таких обставин, висновок податкового органу про необхідність застосування позивачем з 01.10.2017 реєстратора розрахункових операцій та порушення ним п.1, п.2 ст.3 Закону №265/95-ВР є хибним.

Щодо порушення позивачем п.12 ст.3 Закону №265/95-ВР суд зазначає наступне.

Суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

В ході перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_2 здійснив реалізацію товарно- матеріальних цінностей (головка нижньої НПЗ-25, норія ковшова зернова НК - 10, 9,5 м, норія ковшова НК - 50/18 м. м-р) на загальну суму 188 417,00 грн (з ПДВ) без підтверджуючих документів щодо придбання, походження товару (п.2.14.3 акту перевірки, а.с.133).

Водночас, суд не погоджується з даним висновком податкового органу з огляду на наступне.

Так, під час перевірки, перевіряючим було надано копію договору поставки №020 від 19.07.2016 року, укладеного між ТОВ "Завод «Металіст" та ФОП ОСОБА_2 (а.с.38).

Згідно п. 1.1. вказаного договору, продавець передає у власність, а покупець оплачує та приймає продукцію на умовах, що обумовлені в п.3.1. в кількості та асортименті згідно накладних, що є невід`ємною частиною вказаного договору.

Згідно п. 2.3. вказаного договору, сторони погоджуються, що видаткова накладна (акт приймання-передачі) на передану продукцію є документом, який засвідчує факт передачі продукції, а також засвідчує остаточно узгоджені сторонами назву, кількість, ціну продукції.

Згідно п. 3.1. плата за товар, що підлягає поставці здійснюється в наступному порядку: 100% вартості партії товару покупець сплачує на умовах попередньої оплати.

Так, 19.07.2016 позивачем було отримано рахунок № РФ-0000751 на оплату продукції від ТОВ "Завод «Металіст", а саме: "головки нижньої НПЗ-25" в кількості 2 шт., "норія ковшова зернова НК - 10, 9,5 м," в кількості 1 шт., "ковшик 160 (в-125)" в кількості 145 шт., "шайба норійна Н" в кількості 5, "ковшик 180(в-125) в кількості 130 шт." на загальну суму 56 607,42 грн. з ПДВ (а.с.37).

20.07.2016 року позивачем було сплачено на розрахунковий рахунок ТОВ "Завод "Металіст" грошові кошти за придбання обладнання та матеріалів згідно рахунку № 751 від 19.07.2017 року.

20.07.2016 року ТОВ "Завод "Металіст" у відповідності до вимог ПК України, позивачу було виписано та зареєстровано податкову накладну № 84 на суму 56 607,42 грн (а.с.43).

12 серпня 2016 року згідно видаткової накладної №РН-0000648 ТОВ "Завод "Металіст" було відпущено ФОП ОСОБА_2 . товарно-матеріальні цінності, а саме: "норія ковшова зернова НК - 10-9,5 м. КП-2,2 кВт s-1.5" в кількості 1 шт., "ковшик 160 (в-125)" в кількості 145 шт., "шайба норійна Н" в кількості 5 кг, "ковшик 180 (в-125)" в кількості 130 шт., "Головка нижня НПЗ-25" в кількості 2 шт. на загальну суму 56 607,42 грн (а.с.56).

В цей же день, 12.08.2016 року вказаний вище товар разом із іншими товаром було відвантажено ТОВ "Микулинецький бровар", що підтверджується видатковими накладними №++0000006 на суму 43 115,00 грн (норія ковшова зернова НК - 10-9,5 м.), № ++0000007 на суму 21 260,44 грн ("ковшик 160 (в-125)" в кількості 145 шт., "шайба норійна Н" в кількості 2 кг, "головка нижня НПЗ-25" в кількості 1 шт.) та № ++0000008 на суму 21 912,00 грн ("ковшик 180 (в-125)" в кількості 130 шт., "шайба норійна Н" в кількості 3 кг, "головка нижня НПЗ-25" в кількості 1 шт.) (а.с.57-59).

При оформлені вищевказаних видаткових накладних ФОП ОСОБА_2 було допущено помилку у даті складення видаткових накладних, а саме вказано 11 серпня 2016 року замість вірної дати 12 серпня 2016 року.

Про наявність вказаної помилки було зазначено у поясненнях, що надавалися під час перевірки та у запереченнях на акт перевірки (а.с.142).

Суд погоджується із твердженням позивача, що підставою для відвантаження вказаного вище товару ТОВ "Микулинецький бровар" була наявність договірних відносин щодо поставки вказаного обладнання ТОВ "Микулинецький бровар".

Підтвердженням факту реальності поставки вказаного обладнання ТОВ "Микулинецький бровар" є наявність рахунків, здійснення оплати за товар та виписаних та зареєстрованих податкових накладних.

Так, 18.07.2016 року ТОВ "Микулинецький бровар" на розрахунковий рахунок позивача на підставі виставлених рахунків було перераховано грошові кошти у розмірі 43 115,00 грн., 21 912,00 грн та 21 260,44 грн, що підтверджується банківськими виписками (а.с.39).

18.07.2016 року ФОП ОСОБА_2 . по наслідкам першої події, отримання передоплати, було виписано та зареєстровано податкові накладні № 3, 4, 5 (а.с.50-55).

Факт реальності операцій щодо придбання та поставки позивачем вказаного товару також підтверджується і податковою звітністю та нарахуванням та сплатою ПДВ, до яких у перевіряючих не було жодних зауважень.

Крім того, 26.07.2016 позивачем було отримано рахунок № РФ-0000794 на оплату продукції від ТОВ "Завод "Металіст", а саме: "норія ковшова зернова НК - 50, 18 м кон- цил МР (OMF 7.5 kBt)s- 1,5 без стрічки" в кількості 1 шт., "зернопровід д. 250 s-2,0 І - 1250" в кількості 20 шт., "сектор д. 250 кут 135* s-2.0" в кількості 7 шт., "сектор д. 250 кут 153* s-2.0" в кількості 8 шт., "фланець д.250-32*32" в кількості 30 шт. на загальну суму 96 048,42 грн з ПДВ (а.с.36).

26.07.2016 року позивачем було сплачено на розрахунковий рахунок ТОВ "Завод "Металіст" грошові кошти за придбання обладнання та матеріалів згідно рахунку № 794 від 26.07.2017 року (а.с.40).

26.07.2016 року ТОВ "Завод "Металіст" у відповідності до вимог ПК України, позивачу було виписано та зареєстровано податкову накладну № 114 на суму 96048,42 грн (а.с.45).

11 серпня 2016 року ТОВ "Завод "Металіст" було відпущено ФОП ОСОБА_2 товарно-матеріальні цінності, а саме: "норія ковшова зернова НК - 50, 18 м кон- цил МР (OMF 7.5 kBt)s- 1,5 без стрічки" в кількості 1 шт., "зернопровід д. 250 s- 2,0 І - 1250" в кількості 20 шт., "сектор д. 250 кут 135* s-2.0" в кількості 7 шт., "сектор д. 250 кут 153* s-2.0" в кількості 8 шт., "Фланець д.250-32*32" в кількості 30 шт., що підтверджується відповідною видатковою накладною № РН - 0000642 (а.с.65).

В цей же день, 11.08.2016 року вказаний вище товар разом із іншими товаром було відвантажено СГ ТОВ "Вікторія", що підтверджується видатковою накладною № ++0000004 на суму 398 550,18 грн (а.с.66).

При оформлені вищевказаної видаткової накладної ФОП ОСОБА_2 було допущено помилку у даті складення видаткової накладної, а саме вказано 10 серпня 2016 року замість вірної дати 11 серпня 2016 року.

Про наявність вказаної помилки було зазначено у поясненнях, що надавалися під час перевірки та у запереченнях на акт перевірки (а.с.142).

Підставою для відвантаження вказаного вище товару СГ ТОВ "Вікторія" була наявність договірних відносин щодо поставки вказаного обладнання ТОВ "Вікторія", а саме договір поставки № 04 від 25 липня 2016 року, який було надано під час перевірки.

Підтвердженням факту реальності поставки вказаного обладнання СГ ТОВ "Вікторія" є наявність рахунків, здійснення оплати за товар та виписаних та зареєстрованих податкових накладних.

Так, 26.07.2016 року СГ ТОВ "Вікторія" на розрахунковий рахунок позивача на підставі виставлених рахунків було перераховано грошові кошти у 398 550,18 грн., що підтверджується банківськими виписками (а.с.40).

26.07.2016 року ФОП ОСОБА_2 . по наслідкам першої події, отримання передоплати, було виписано та зареєстровано податкові накладні № 9 (а.с.63).

Факт реальності операцій щодо придбання та поставки позивачем вказаного товару також підтверджується і податковою звітністю та нарахуванням та сплатою ПДВ, до яких у перевіряючих не було жодних зауважень.

Аналогічно вказані операції відображено і в книзі доходів і витрат.

Додатковим підтвердженням факту наявності у позивача вищевказаного товару та поставлення його СГ ТОВ "Вікторія" є той факт, що між ФОП ОСОБА_2 та СГ ТОВ "Вікторія" 25 липня 2016 року було укладеного договір № 01 на виконання підрядних, монтажних, пусконалагоджувальних робіт (а.с.67-68).

Згідно п. 1.1. вказаного договору ФОП ОСОБА_2 виконує на площах Замовника роботи реконструкції зерносушильного комплексу протягом 30 (тридцяти) робочих днів з моменту початку робіт.

Додатком 01 до договору № 01 від 25.07.2016 року передбачено перелік робіт, які мають виконуватися позивачем, зокрема: збирання та монтаж поставленого згідно вищевказаної видаткової накладної товару.

Доказом виконання позивачем робіт по монтажу та установці поставленого раніше обладнання є акт № ++-0000002 здачі-приймання робіт від 14.10.2016 (а.с.70).

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що спірний товар позивачем дійсно було придбано у ТОВ "Завод Металіст" та в той же день відвантажено покупцям, що свідчить про реальність операцій та підтвердження їх відповідними первинними документами.

Наявність описки щодо дати складення видаткових накладних не може свідчити про відсутність товару, оскільки факт придбання та продажу товару підтверджується і іншими документами, в тому числі записами в книзі обліку доходів і видатків та податковою звітністю.

Даний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постановах по справі №805/1681/17-а від 09.11.2018 року, по справі №816/652/15-а від 05.02.2019 р.

З огляду на викладене, висновок податкового органу щодо реалізації позивачем товару без підтверджуючих документів щодо його придбання та походження й порушення ним п.12 ст.3 Закону №265/95-ВР є хибним.

За таких обставин, податкове повідомлення-рішення № від 07.02.2019, яким позивачу нараховані штрафні (фінансові) санкції у сумі 379 835,00 грн за порушення п.1, п.2, п.12 ст.3 Закону №265/95-ВР, є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідачем всупереч ч.2 ст.77 КАС України не доведено правомірність прийнятих рішень, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Житомирській області № від 07.02.2019.

Стягнути з Головного управління ДФС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003, РНОКПП / ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП / ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) 3768 (три тисячі сімсот шістдесят вісім) грн. 35 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.А.Шуляк

Повне судове рішення складене 11 листопада 2019 року