Справа № 725/4971/19
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/4971/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Федіна А.В.

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

07 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 07 жовтня 2019 року (рішення прийнято у м. Чернівці, час його прийняття не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

1. У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив скасувати постанову Чернівецької митниці ДФС про порушення митних правил №1146/40800/19 від 23.08.2019.

2. У обґрунтування позову зазначив, що 23.08.2019 відповідачем винесено постанову, якою його визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 346 526,49 грн за фактом ввезення ним на мину територію України транспортного засобу іноземної реєстрації з наданням до митного контролю паспортного документу громадянина Португалії, при наявності паспорта громадянина України. Вказав на те, що він правомірно використав паспортний документ громадянина іншої держави при ввезені транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки з 2010 року він постійно проживає разом з сім`єю в Португалії та до 2015 року перебував на постійному консульському обліку в посольстві України в Португалії як особа, що офіційно проживає за межами України, а з 2016 року є громадянином Португалії, де проживає та працює зі сплатою всіх податків.

3. Крім того, поставив під сумнів визначений митним органом розмір митних платежів з яких розраховано суму накладеного адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, оскільки така сума розрахована на підставі службової записки без проведення відповідного експертного дослідження та ґрунтується на припущеннях з урахуванням того, що містить вказівку на орієнтовну суму необхідних для сплати податків та зборів, а для визначення точної інформації слід звернутись в спеціалізовану експертну установу для отримання даних про якісні та вартісні характеристики транспортного засобу, що впливає на повноту нарахування митних платежів. Таким чином, вважає, що службова записка не може вважатись належним та допустимим доказам в рамках провадження у справі про ПМП.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

4. Рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 07 жовтня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

5. Скаржник, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

6. Скаржник апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції залишено поза увагою вимоги Податкового кодексу України. Визначення фізичних осіб - нерезидентів у ПК Україно здійснено від зворотного: якщо особа не визнається резидентом за жодним з критеріїв, передбачених в абзацах 4-10 підпункту 14.1.213 ПК| України, вона вважається нерезидентом. Норма підпункту 14.1.213 ПК України сформульована таким чином, що для отримання статусу нерезидента в Україні, громадянин України має довести відсутність інших критеріїв резидентства, визначених в абзаці 4-6 підпункту 14.1.213 ПК України: місце проживання, місце постійного проживання, центр життєвих інтересів (більш тісний зв`язок з Україною), перебування на території України протягом 183 днів.

7. Вважає, що з врахуванням вимог чинного законодавства України, він має статус нерезидента, оскільки, як зазначено вище, центр його життєвих інтересів знаходиться за межами України, та він перебуває за межами України більше ніж 183 днів в рік. Проте, в супереч вимогам КАС України відповідач не спростував його твердження про вказане, а суд помилково вважав доведеним факт його резидентства, незважаючи на наявні документи, які спростовують даний факт.

8. Також вважає хибним висновок суду в частині визнання службової записки митного органу, як доказом суми митних платежів, які підлягають стягненню.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

9. Судом встановлено, що постановою Чернівецької митниці ДФС №1146/40800/19 від 23.08.2019 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 346526,49 грн, що становить 300 відсотків несплаченої суми митних платежів (а/с 4).

10. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 22.06.2019 на територію п/п «Порубне-Сірет» в зону митного контролю заїхав автомобіль марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Португалія, під керуванням ОСОБА_1 , який слідував з України до Румунії. До митного контролю вказаний громадянин надав закордонний паспорт громадянина Португалії № НОМЕР_2 , виданий 20.04.2016 сервісним центром поліції Португалії на ім`я ОСОБА_1 . Для здійснення митних формальностей вказаний громадянин надав паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

11. У подальшому встановлено, що, маючи статус "резидента", для перетину митного кордону на вказаному транспортному засобі громадянин України ОСОБА_3 використав документ зі статусом "нерезидента" - паспорт громадянина Португалії.

12. З метою ухилення від сплати митних платежів, передбачених законодавством України щодо вищевказаного транспортного засобу, ОСОБА_1 надав паспортний документ зі статусом «нерезидент».

13. Таким чином, під час ввезення транспортного засобу «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Португалія, через митний кордон України особа, маючи статус "резидента", надала документ, який є підставою для не сплати митних платежів при ввезенні транспортного засобу особистого користування.

14. Не погоджуючись з постановою про порушення митних правил, позивач звернувся до суду про її скасування.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

15. Скаржник вважає, що в супереч вимогам КАС України відповідач не спростував його твердження, що він є нерезидентом, а суд помилково вважав доведеним факт його резидентства, незважаючи на наявні документи, які спростовують даний факт. Також вказав, що він раніше вже ввозив вказаний в оспорюваній постанові транспортний засіб в режимі «тимчасового ввезення» з використанням паспорту громадянина іншої держави, при цьому митний орган не прийшов до висновку про будь-які порушення законодавства з його боку. Крім того, оскаржувана постанова не містить дати та місця вчинення правопорушення, тим самим не відповідає ст. 494 МК України, а також митницею при розгляді справи не враховано, що його зареєстроване місце проживання в Україні є лише формальним, оскільки він постійно проживає за кордоном, а саме: в Португалії.

16. Відповідач вважає, що не зважаючи на набуття позивачем громадянства Португалії у правових відносинах з Україною він вважається громадянином України і є резидентом, оскільки у нього наявний паспорт громадянина України, а також він має постійне місце проживання в Україні. Таким чином, переміщуючи транспортний засіб через митний кордон України позивач зобов`язаний сплачувати необхідні митні платежі, проте, маючи статус громадянина-резидента, останній вчинив дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів шляхом надання паспортного документу громадянина Португалії. Крім того, під час провадження у справі про порушення митних правил, митним органом була дотримана встановлена законом процедура забезпечено права позивача, а вартість транспортного засобу та відповідно сума митних платежів, що підлягала сплаті і відповідно розмір штрафу розраховано відповідно до вимог закону на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

17. Статтею 485 Митного кодексу України (МК України) визначено, що особа притягається до відповідальності у разі заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги. Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів. Тобто, з об`єктивної сторони правопорушення передбачене ст. 485 МК України в частині вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів, характеризується сукупністю трьох ознак, зокрема: діяння, спрямоване ухилення від сплати митних платежів, суспільно небезпечні наслідки у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів, та причинний зв`язок між діянням та наслідками.

18. Згідно з п. 1 ст. 377 МК України товари за товарними позиціями 8701 - 8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

19. Згідно з ч. 3 ст. 380 МК України транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об`єктом оподаткування митними платежами.

20. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 292 МК України митні платежі не сплачуються у разі якщо, при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень Митного кодексу України не передбачає сплату митних платежів, на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

21. Відповідно до п. 50 ч. 1 ст. 4 МК України резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

22. Пунктом 1 ст. 2 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 № 2235-III визначено, що якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

23. Положеннями Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 № 3857-XII, п. 17 Порядку централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 №185, а також п. 5.3 Порядку розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 №201 встановлено, що документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом "Постійне проживання" або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

24. Пунктом 1 ч. 1 ст. 50 МК України визначено, що для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

25. Згідно з ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

26. Основоположним критерієм визначення особи резидентом чи нерезидентом у розумінні Митного кодексу України є її постійне місце проживання, а не її громадянство, оскільки нерезидентом може бути, зокрема, як громадянин України, так і громадянин іншої держави.

27. Для того щоб особа вважалася нерезидентом вона повинна відповідати певним критеріям характерним для нерезидентів України, а саме мати статус (бути) іноземця чи особи без громадянства або бути громадянином України, який має постійне місце проживання за межами України, у тому числі таким, який тимчасово перебуває на території України.

28. Згідно з матеріалами справи, позивачем не надано суду жодних належних доказів, які підтверджують факт постійного проживання за кордоном.

29. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_1 , будь-які відомості на підтвердження того, що позивач звертався із заявою про виїзд на постійне місце проживання з України матеріали справи не містять.

30. Копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон зі штампом «Постійне проживання» або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон як документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, позивачем не надано.

31. Таким чином, митний орган обґрунтовано прийшов до висновку, що позивач під час ввезення транспортного засобу «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Португалія, через митний кордон України, маючи статус "резидента", надавав документ, який є підставою для не сплати митних платежів при ввезенні транспортного засобу особистого користування.

32. З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що громадянин України ОСОБА_1 при наявності паспортів двох держав - України та Португалії, свідомо подав саме паспорт громадянина Португалії як підставу для тимчасового ввезення автомобіля без сплати митних платежів. Саме на ухилення від сплати обов`язкових платежів були спрямовані дії позивача, що підтверджує наявність в її діях умислу на вчинення правопорушення, склад якого передбачений ст.485 МК України.

33. Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 751/809/16-а.

34. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відповідності розміру встановлених митних платежів, які підлягали до сплаті позивачем, виходячи з такого.

35. Пунктом 1 ч. 1 ст.50 МК України визначено, що для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

36. Згідно з ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

37. Інформація, щодо митної вартості транспортного засобу може бути визначена лише з технічних паспортів транспортних засобів, документів, що містять відомості про вартість, а також шляхом проведення огляду транспортного засобу із визначенням технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів.

38. Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджену наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395, визначено, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ (п. 7.35).

39. У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм та прайс - листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики.

40. Як вбачається зі змісту службової записки начальника Управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання О.Поліщук вказані фактори, які б дали можливість більш точно визначити митну вартість автомобіля та сума митних платежів визначена орієнтовно, при цьому митним органом оглянуто транспортний засіб, про що складено відповідний акт, в якому відображені технічні характеристики автомобіля марки Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Португалія.

41. Таким чином, митна вартість транспортного засобу та, як наслідок, сума митних платежів визначена відповідачем з урахуванням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395.

42. Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними у цій постанові.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

43. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

44. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

45. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

46. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

47. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

48. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 07 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.