Справа № 487/4665/19
Суддя: Притуляк І. О.
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/4665/19
Провадження № 2-а/487/111/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі

головуючого судді - Притуляк І.О.,

за участю секретаря Янковець Г.А.,

розглянувши у спрощеному позовному проваджені у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Одеської області про скасування постанови та закриття провадження по справі, -

в с т а н о в и в:

19.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції Херсонської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25.05.2019 року, серії ДП18№611928.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що згідно оскаржуваної постанови, він 25.05.2019 року приблизно 12:18 год, керуючи транспортним засобом «WOLKSVAGEN TIGUAN» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ) по трасі М-14, 21 км, рухався зі швидкістю 100 км/год в зоні дії дорожнього знаку 3.29 (50 км/год), чим поругив вимоги п.12.9 б).

В свою чергу, з зазначеною постановою не згоден, вважає її такою, що винесена з порушенням діючих норм закону, оскільки ПДР України не порушував, рухався з дозволеною швидкістю руху. Окрім того, наголосив на тому, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів скоєння ним правопорушення, зокерма, уповноваженою особою суб`єкта оскарження йому не було надано відеозапису.

Позивач в призначене судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просив проводити розгляд справи за його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в призначене судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи, приходить до наступних висновків.

За частиною 1 ст. 9 КпроАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень статті 245 КпроАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст. 280 КпроАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КпроАП України доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото -і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно статті 252 КпроАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статті 77 КпроАП України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ч. ст. 283 КпроАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Положеннями частини 3 ст. 122 КпроАП України, встановлена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Як визначено пунктом 12.9б ПДР України, водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Дорожнім знаком 3.29 регламентовано заборону перевищення швидкості.

Судом встановлено, що 25.05.2019 року інспектором роти №4 ВЗ №2 батальйону №3 УПП в Одеській області лейтенантом поліції Куркал О.О. винесено постанову серії ДП18 №611928, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпроАП та накладення адміністративного стягнення в розмірі 510 грн.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «WOLKSVAGEN TIGUAN» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ) по трасі М-14, 21 км, зі швидкістю 100 км/год в зоні дії дорожнього знаку 3.29 (50 км/год), чим поругив вимоги п.12.9 б). Зазначені дії позивача кваліфіковано за ч.3 ст.122 КпроАП України.

Окрім того, з постанови серії ДП18 №611928 від 25.05.2019 року вбачається, що правопорушення було виявлено лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TRUCAM TC 001062. Разом з тим, належних та допустимих доказів про сертифікацію та справність даного приладу, так само як і самі покази вимірювача, стороною відповідача не надано.

Враховуючи вищенаведене, представником відповідача не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обставин встановлених уповноваженою особою відповідача, при винесені оскаржуваної постанови, обставин, які стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в зв`язку з порушенням п. 12.9б ПДР Укараїни, суду не надано.

Згідно ст. 7 КУпроАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в частині скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 9,12,77,243,246,250,255,286,293 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованму режимі від 25.05.2019 року, серії ДП18 №611928 по справі про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КпроАП України скасувати.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08.11.2019 року.

Головуючий судя І.О. Притуляк