Справа № 360/3961/19
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

05 листопада 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3961/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шембелян В.С.,

за участю секретаря судового засідання - Полякової В.К.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Єфременка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання противоправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (далі - відповідач, управління, УПФУ в м.Лисичанську), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області від 03.07.2019 № 851 «Про відмову в призначенні пенсії згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо пенсійного забезпечення окремих категорій осіб із числа учасників антитерористичної операції» від 18.10.2016 № 1683-VIII ОСОБА_1 »;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області призначити з 13 травня 2019 року ОСОБА_1 пенсію на підставі пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та здійснити виплату пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 05.07.2017 по 27.04.2018 позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції в Луганській області відповідно до наказів Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 09.08.2017 № 225 дек, від 28.04.2018 № 118 дек. Позивачу надано статус учасника бойових дій засіданням комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній службі України з надзвичайних ситуацій від 07.06.2018, посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_1 від 07.06.2018. При цьому Позивач був і є військовозобов`язаним. Позивач 10.04.2019 реєстраційний № 4753 та 25.06.2019 реєстраційний № 1450 звернувся до відповідача із заявами про призначення пенсії за віком після досягнення 55 річного віку, як учасник бойових дій, військовозобов`язана особа, за наявності страхового стажу не менше 25 років, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням від 03.07.2019 за № 851 відповідачем відмовлено в призначенні пенсії згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо пенсійного забезпечення окремих категорій осіб із числа учасників антитерористичної операції» від 18.10.2016 № 1683-VIII. Відмовляючи в призначенні пенсії відповідач зазначив, що з згідно довідкою № 01-6061/231 від 18.12.2018 ОСОБА_1 не відноситься до категорії осіб, на яких поширюється дія вищезазначеного пункту Закону. Позивач вважає зазначне рішення протиправним, таким що суперечить положенням законодавства України, тому порушує його права на пенсійне забезпечення та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 13.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.1,2).

03.10.2019 судовий розгляд справи відкладено до 05.11.2019 (а.с.86).

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Крім того зазначили, що в оскаржуваному рішеннівідповідач застосував вимоги норми законодавства в редакції, яка вже не була чинна на час постановлення оскаржуваного рішення. Також пояснив, що той факт, що позивач до досягнення ним 60 річного віку є військовозобов`язаним підтверджено довідкою військового комісаріату, однак вона не була предметом розгляду відповідача на час постановлення оскарженого рішення і надана позивачем суду для вирішення справи.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, надав суду відзив на позов від 26.09.2019 № 8760/07-33 (а.с.80,81), в якому зазначено, що управління заперечує проти заявлених вимог з таких підстав.

25.06.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення дострокової пенсії за віком. Пенсійне забезпечення громадян в Україні здійснюється за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІУ (далі - Закон № 1058). Згідно з пунктом 4 статті 115 вказаного Закону право на призначення дострокової пенсії за віком мають ...особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок. За наслідками розгляду заяви позивача про призначення пенсії та доданих до неї документів відповідачем було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 03.07.2019 № 851/02-32,оскільки документи, які були надані позивачем до заяви про призначення пенсії не містять доказів того, що позивач є військовослужбовцем, особою рядового, начальницького складу. Його праця у 9-тій державній пожежно-рятувальній частині Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області носить цивільний характер та не може прирівнюватись до осіб, визначених Законом України „Про військовий обов`язок і військову службу".

Таким чином, управління діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, законами та підзаконними нормативними актами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив такі обставини.

Згідно з пунктом 4 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058) право на призначення дострокової пенсії за віком мають, зокрема, особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

25.06.2019 позивач звернувся до управління з заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п.4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а. с.47) до якої додав копії: паспорта громадянина України, довідки про присвоєнання ідентифікаційного номеру, трудової книжки, військового квитка, диплому, довідки про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000, посвідчення учасника бойових дій (а.с.48).

Відповідно до паспорта позивача серії НОМЕР_2 , виданого 09.12.2000 Лисичанським МВ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на час звернення до управління позивач досяг 55 років (а.с.7,8).

З трудової книжки серії НОМЕР_3 встановлено, що позивача з 05.07.2017 прийнято на посаду водія автотранспортних засобів рятувального відділення 9 державної пожежно-рятувальної частини (м.Лисичанськ) Головного управління ДСНС України у Луганській області (а.с.11-14). Зазначене також підтверджується службовим посвідченням позивача від 26.07.2017 серії НОМЕР_4 (а.с.28).

Згідно з довідкою від 18.12.2018 № 01-6061/231 позивач в період з 05.07.2017 по 27.04.2018 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територійальній цілісності України в районі проведення антитерористичної операції в Луганській області (а.с.15). Зазначене також підтверджується витягами з наказів Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 09.08.2017 № 225дск та від 28.04.2018 № 118дск (а.с.16-19).

Згідно з витягом з протоколу № 33 від 07.06.2018 засідання комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній службі України з надзвичайних ситуацій ОСОБА_1 визнано учасником бойових дій на підставі вимог п. 19 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (а.с.20).

З 07.06.2018 позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.21).

Відповідно до листа Лисичанського міського військового комісаріату від 20.08.2019 № 4/1682 ОСОБА_1 є військовозобов`язаним до часу досягнення ним граничого віку перебування в запасі - 60 років (а.с.27).

Згідно з переліком документів, доданих до заяви позивача про призначення дострокової пенсії за віком, зазначений лист Лисичанського міського військового комісаріату не було додано до цієї заяви, а отже при розгляді питання щодо призначення позивачу пенсії зазначений лист відповідачем не враховувався.

За результатами розгляду заяви позивача від 25.06.2019 управлінням прийнято рішення від 03.07.2019 № 851/02-3 "Про відмову в призначенні пенсії згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо пенсійного забезпечення окремих категорій осіб із числа учасників антитерористичної операції" від 18.10.2016 № 1683-VІІІ ОСОБА_1 " (а.с.34).

Відповідно до зазначеного рішення позивач має загальний стаж роботи 38 років 06 місяців 23 дні, проте згідно з довідкою № 016061/231 від 18.12.2018 ОСОБА_1 не відноситься до категорії осіб на яких поширюється дія вищезазначеного Закону.

В даному рішенні відповідач, аргументуючи відмову позивачу в призначенні пенсії, послається на вимоги п. 3 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо пенсійного забезпечення окремих категорій осіб із числа учасників антитерористичної операції" від 18.10.2016 № 1683-VІІІ, проте на момент винесення відповідачем оскаржуваного рішення зазначена норма закону втратила чинність з 03.10.2017, відповідно до редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017.

Отже, судом встановлено, що при розгляді заяви позивача від 25.06.2019 про призначення дострокової пенсії за віком відповідач керувався нормою законодавства, яка 03.10.2017 втратила чинність, таким чином, суд дійшов висновку, що рішення віповідача про відмову в призначенні позивачу зазначеної пенсії є незаконним та таким, що винесено всупереч нормам чинного законодавства.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

З практики Європейського суду з прав людини слідує таке: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, територіальний орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію у питаннях призначення (переведення з одного виду пенсії на інший) та перерахунку пенсії. Повноваження територіального органу Пенсійного фонду у питаннях зарахування періодів роботи до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, є дискреційними. Відповідно суд не повноважний втручатися до таких повноважень і не може підміняти територіальний орган Пенсійного фонду, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, у питаннях призначення (переведення з одного виду пенсії на інший) та перерахунку пенсії.

Зважаючи на обставини справи, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права в даному випадку є визнання рішення відповідача від 03.07.2019 № 851/02-32 про відмову в призначенні пенсії позивачу протиправним та скасування його, а також зобов`язання повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.06.2019 про призначення дострокової пенсії за віком з урахуванням правової оцінки наданої судом.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору в установленому законом порядку, інших судових витрат сторонами не понесено.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання противоправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області від 03.07.2019 № 851 «Про відмову в призначенні пенсії згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо пенсійного забезпечення окремих категорій осіб із числа учасників антитерористичної операції» від 18.10.2016 № 1683-VIII ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області (; місце знаходження: 93113, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. В.Сосюри, 347) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) від 25.06.2019 про призначення дострокої пенсії за віком з урахуванням правової оцінки наданої судом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде складено та підписано протягом п`яти днів.

Суддя В.С. Шембелян