Справа № 160/2530/19
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 160/2530/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерні Світлотехнічні Технології» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 червня 2019 року у справі №160/2530/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерні Світлотехнічні Технології» до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач у березні 2019 року звернувся до суду з позовом до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення Київської митниці ДФС від 12.02.2019 року № UA100000/2019/000027/2 про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100030/2019/00100.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що декларантом подано ВМД від 11.02.2019 року та загальна вартість товару визначена в сумі 18 368,00 USD (долари США) за основним методом, а саме, за ціною, що передбачена договором. Однак, оскаржуваним рішенням Київської міської митниці ДФС було скориговано митну вартість товарів в сторону збільшення на 20 767,10 USD (долари США), яка вплинула на збільшення на 146 096,65 грн. відповідних платежів, що нараховуються за митною вартістю, в т.ч. на збільшення ПДВ на 118 001,14 грн., на збільшення ввізного мита на 28 095,51 грн. Позивач вважає рішення про коригування митної вартості товарів протиправним, оскільки воно не відповідає вимогам п. 2 та п. 4 ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України. Позивач вважає, що подані ним документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару, а відповідачем не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 червня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем з метою підтвердження митної вартості товару були надані всі необхідні додаткові документи, при цьому, винесене відповідачем рішення про коригування заявленої митної вартості, зокрема, не містить докладної інформації стосовно джерел, які безпосередньо використовувалися ним при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. Крім того, у рішенні про коригування митної вартості товарів, відповідач не навів і порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як: за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод тощо. Також, відповідач не обґрунтував неможливість застосування певних другорядних методів і не конкретизував підстави незастосування цих методів, а лише перелічив їх, хоча й з посиланням на відсутність вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами. Вказано, що наявність однієї лише вказівки відповідача на перелічені ним розбіжності та недоліки у поданих позивачем документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, на думку позивача, не може бути достатнім для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості. Отже, подані позивачем документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару, а відповідачем не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити. У відзиві зазначає, що декларант не надав наявні в нього документи, які дійсно могли б підтвердити здійснення розрахунків між сторонами за придбаний товар. Крім того, за результатам розгляду поданих документів, виник сумнів у правильності визначення декларантом митної вартості товару, який став підставою для витребування додаткових документів, оскільки з наданих документів неможливо зрозуміти будь-які умови оплати, ні в інвойсі, ні в договорі, також не було надано відповідних платіжних доручень.

Учасники справи до судового засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, у зв`язку з чим відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 04 липня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерні Світлотехнічні Технології» (ТОВ ІСТ, далі - Покупець) та іноземною компанією TAIZHOU SHANGYUAN PLASTIC ILLUMINATION CO., LTD., Китай (далі Продавець) було укладено зовнішньоекономічний Договір купівлі-продажу № SYUR3-W1801.

За умовами даного Договору купівлі-продажу:

п. 1.1. Продавець постачає, а Покупець купує освітлювальні прилади (у подальшому тексті як Товари), які поставляються партіями під час терміну дії Договору згідно з узгодженими та вказаними у рахунках асортиментом, кількостями та цінами на умовах, перелічених в даному Договорі;

п. 2.1 - Покупець здійснює оплату шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця;

п. 2.2. Покупець перераховує грошові кошти авансовим платежем у розмірі не менш 30 % від вартості рахунку-платформи;

п. 2.3 Валюта платежу долар США;

п. 3.5. Вартість упаковки включена до вартості Товарів;

п. 4.1. Товар постачається на умовах FOB-порт, Китай (Інкотермс в редакції 2010р.);

п. 4.2. Поставка Товарів здійснюється партіями;

п. 6.1. Ціна за одиницю товару зазначається в рахунках на кожну партію Товару відповідно;

п. 6.2. Загальна сума Договору складається з суми усіх рахунків за цим Договором;

п. 10.2. Всі додатки, зміни або доповнення до даного договору вважаються його невід`ємною складовою частиною, але вони є дійсними лише за умови їх редакції у письмовій формі та підписані обома сторонами.

Додатковою угодою № 1 до означеного договору купівлі-продажу від 18.12.2018 року, доповнено договір п. 4.3, а саме: Умови поставки можуть бути змінені за згодою Сторін та вказуються у рахунках-фактурах на відповідну партію товару. Інші пункти залишились без змін.

Додатковою угодою № 2 до означеного договору купівлі-продажу від 20.12.2018 року, змінено пункт 2.2 договору та викладено в наступній редакції: "Товар, який поставлено Покупцеві згідно з дійним договором передається на реалізацію на території України з кінцевим строком оплати до кінця дії дійсного Договору. Умови оплати можуть бути змінені за згодою Сторін та вказані у комерційній пропозиції". Інші пункти залишились без змін.

Для здійснення митного оформлення вказаного товару позивач подав до Київської міської митниці ДФС електронну митну декларацію (МД) № UA100030/2019/397471 від 11.02.2019 року, в якій митна вартість товару визначена ним за основним методом - за ціною договору (метод № 1) у відповідності до ст. ст. 57, 58 МК України на наступні товари:

- освітлювальні електричні прилади для внутрішнього освітлення приміщень з підвищеним рівнем пилу та вологи, закріплюються на стелі/стіні, виготовлені з полімерних матеріалів, з металевими елементами, для використання з світлодіодними лампами: світильник, арт. LED IP65 GS2x600 - 1280 шт., арт. LED IP65 GS 2х1200 - 4400 шт., арт LED IP65 GS.

Для підтвердження відомостей, заявлених про митну вартість товару, позивачем також були надані відповідачу документи, що заявлені у митній декларації:

- пакувальний лист (Packing list) - зокрема, PACKING LIST № SYUR3-W1801-1/4 від 24.12.2018 (код документу 0271 у графі 44 ВМД),

- рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) - зокрема, INVOICE № SYUR3-W1801-1/4 від 24.12.2018 року (код документу 0380 у графі 44 ВМД),

- коносамент (Bill of lading) - зокрема, BILL OF LADING № GBLEG1812125 від 04.01.2019 року (код документу 0705 у графі 44 ВМД),

- автотранспортна накладна (Road consignment note) - зокрема, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) № 014275 від 08.02.2019 року (код документу 0730 у графі 44 ВМД),

- документ про походження товару (Declaration of origin) - зокрема, INVOICE SYUR3-W1801-1/4 від 24.12.2018 року (код документу 0862 у графі 44 ВМД),

- документ, який підтверджує заявлену митну вартість (комерційна пропозиція) - зокрема, COMMERCIAL OFFER б/н від 18.12.2018 року (код документу 3022 у графі 44 ВМД),

- страховий поліс - зокрема, CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY № НОМЕР_1 від 03.01.2019 року (код документу 3530 у графі 44 ВМД),

- зовнішньоекономічний договір (Контракт) купівлі продажу, стороною якого є виробник товарів - зокрема, Договір купівлі-продажу № SYUR3-W1801 від 04.07.2018 року (код документу m4104 у графі 44 ВМД),

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (Контракту) - зокрема, Додаткова угода № 1 від 18.12.2018 року до Договору купівлі-продажу № SYUR3-W1801 (код документу 4103 у графі 44 ВМД),

- рахунок-проформа (Proforma invoice) - зокрема, PROFORMA-INVOICE № SYUR3-W1801-1/4 від 24.12.2018 року,

- інші некваліфіковані документи - зокрема, лист № 3/1 від 11.02.2019 (код документу 9000 у графі 44 ВМД),

- інші некваліфіковані документи - зокрема, лист б/н від 12.02.2019 року (код документу 9000 у графі 44 ВМД).

Київською міською митницею ДФС при проведені митного оформлення за МД №UА100030/2019/397471 АСАУР сформовано декілька критеріїв ризику по даній МД за кодами, зокрема:

105-2 контроль правильності визначення митної вартості товарів;

203-1 проведення повного митного огляду - з розкриттям до 100 відсотків пакувальних місць та поглибленим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації;

911-1 забезпечення ідентифікації товарів та/або транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки.

Згідно Акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 11.02.2019 року було проведено митний огляд транспортного засобу № ВН9702ЕВ/ НОМЕР_2 , що тривав з 20 год. 00 хв. до 20 год. 50 хв. 11.02.2019 року.

За результатами контролю правильності визначення митної вартості товарів митницею під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості при перевірці митної декларації № UA100030/2019/397471 від 11.02.2019 року відповідачем встановлено, що документи, які подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

декларантом до митного оформлення не подано відповідно до пункту 4 частини 2 статті 53 МКУ банківські платіжні документи щодо попередньої оплати, тоді як пунктом 2.2 контракту від 04.07..2018 року № SYUR3-W1801 передбачено, що покупець перераховує грошові кошти авансовим платежем у розмірі не менше 30% від вартості рахунку-проформи;

в інвойсі від 24.12.2018 року № SYUR3-W1801-1/4 не зазначено умови оплати за товар, тоді як пунктом 2.2 контракту від 04.06.2018 року № SYUR3-W1801 передбачено, що покупець перераховує грошові кошти авансовим платежем у розмірі не менше 30% від вартості рахунку-проформи; відповідно до п. 3.5 контракту від 04.06.2018 року № SYUR3-W1801 вартість упаковки включена до вартості товарів, а відповідно до інвойсу від 24.12.2018 року № SYUR3-W1801-1/4 товар поставляється на умовах CIF-Одеса (міжнародний торговий термін (умова) CIF «вартість, страхування та фрахт» означає, що продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження, продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, і укласти договір страхування та сплатити страхові внески, а продажна ціна товару включає вартість товару, вартість страхування та фрахт) - до ціни товару відповідно до пункту 3.5 контракту не включено витрати на транспортування та страхування товарів до названого порту призначення;

декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CIF витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товарів до названого порту призначення.

У складі документів, які необхідно додатково надати, відповідач, з посиланням на ст.53 Митного кодексу України, перелічив наступні документи: - виписку з бухгалтерської документації; - ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи виробника товару); - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

З метою надання додаткових документів позивачем подано лист №2/1 від 11.02.2019 року про бажання надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

12.02.2019 року декларант повідомив, що не має можливості надати додаткові документи для підтвердження митної вартості за МД №UA 100030/2019/397471.

12.02.2019 року Київською митницею ДФС винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100030/2019/00100 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2019/000027/2.

За змістом рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2019/000027/2 від 12.02.2019 року повідомлено про наступне: «Митна вартість товару визначена відповідно до статті 60 МК України із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (метод 2б).

Попередні методи не застосовані: метод 1 - відповідно до вимог пункту 2 частини 2 статті 52, пункту 1 та 2 частини 5 статті 54, частини 6 статті 54, частини 2 статті 58 та частини 10 статті 58 МКУ; методи 2а - у зв`язку з відсутністю вартості операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари (стаття 59 МКУ). Митна вартість була скоригована на підставі ВМД від 28.01.2019 року № UA500060/2019/2042.

Товари, митна вартість яких скориговано згідно оскаржуваного рішення випущено у вільний обіг за МД №100030/2019/397609 від 12.02.2019 року на підставі ч.7 ст. 55 Митного кодексу України шляхом надання гарантій.

Сума наданих гарантій згідно зі ст. 55 Митного кодексу України становить 146 096,65 грн., зокрема: мито - 28 095,51 грн. та ПДВ 118 001,14 грн.

Позивач, не погодившись з правомірністю винесеного рішення від 12.02.2019 року № UA100000/2019/000027/2 про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100030/2019/00100, звернувся до суду із даним позовом.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог дійшов висновку, що по суті встановлених відповідачем розбіжностей у документах на підтвердження митної вартості товару, позивачем не надано жодних належних спростувань.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлені розділом ІІІ Митного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) і базуються на положеннях Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року.

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною першою 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 53 МК України, у разі якщо документи, подані декларантом, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно до умов Договору купівлі-продажу №SYUR3-W1801 та на підставі супровідних документів INVOICE №SYUR3-W1801-1/4 від 24.12.2018, PROFORMA-INVOICE №SYUR3-W1801-l/4 від 24.12.2018, PACKING LIST №SYUR3- W1801-1/4 від 24.12.2018, BILL OF LADING №GBLEG1812125 від 04.01.2019, CMR №014275 від 08.02.2019, COMMERCIAL OFFER б/н від 18.12.2018, CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY № НОМЕР_1 від 03.01.2019 та інших документів, на умовах поставки CIF-Одесса, Постачальник здійснив на адресу Позивача поставку Товару торговельної марки Ecostrum (країна виробництва-CN (Китайська Народна Республіка) на суму 18 368,00 USD (доларів США) загальною вагою брутто 9 500,00 кг., які Позивач подав Відповідачу разом з вантажною митною декларацією (скорочено - ВМД) №UA100030/2019/397471 від 11.02.2019 з метою здійснення митного оформлення товару.

Під час декларування вказаного товару, відповідно до вищенаведеної ВМД №UA100030/2019/397471 від 11.02.2019 загальна вартість товару в сумі 18 368,00 USD (долари США) визначена декларантом (Позивачем), керуючись ст.ст.57, 58 МК України, за основним методом - а саме, за ціною, що передбачена Договором.

Отже, на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем надано відповідачу повний пакет документів, передбачений ст. 53 МК України, що в свою чергу містить достовірні відомості про визначення митної вартості, які ґрунтуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Проте відповідач дійшов висновку, що:

- декларантом до митного оформлення не подано відповідно до пункту 4 частини 2 статті 53 МКУ банківські платіжні документи щодо попередньої оплати, тоді як пунктом 2.2 контракту від 04.07..2018 року № SYUR3-W1801 передбачено, що покупець перераховує грошові кошти авансовим платежем у розмірі не менше 30% від вартості рахунку-проформи;

- в інвойсі від 24.12.2018 року № SYUR3-W1801-1/4 не зазначено умови оплати за товар, тоді як пунктом 2.2 контракту від 04.06.2018 року № SYUR3-W1801 передбачено, що покупець перераховує грошові кошти авансовим платежем у розмірі не менше 30% від вартості рахунку-проформи; відповідно до п. 3.5 контракту від 04.06.2018 року № SYUR3-W1801 вартість упаковки включена до вартості товарів, а відповідно до інвойсу від 24.12.2018 року № SYUR3-W1801-1/4 товар поставляється на умовах CIF-Одеса (міжнародний торговий термін (умова) CIF «вартість, страхування та фрахт» означає, що продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження, продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, і укласти договір страхування та сплатити страхові внески, а продажна ціна товару включає вартість товару, вартість страхування та фрахт) - до ціни товару відповідно до пункту 3.5 контракту не включено витрати на транспортування та страхування товарів до названого порту призначення;

-декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CIF витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товарів до названого порту призначення.

Так відповідач зажадав від позивача наступні документи: - виписку з бухгалтерської документації; - ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи виробника товару); - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Отже, встановивши невідповідність, на думку митного органу, задекларованої митної вартості товарів, митниця повинна вказати, чому з поданих документів неможливо встановити дані митної вартості товару та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

При цьому, витребуванню митним органом підлягають ті документи, що дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості. Ненадання повного переліку витребуваних документів може вважатися підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Колегія суддів вважає, що визначення митним органом переліку подання декларантом (позивачем) додаткових документів повинно бути обґрунтованим та зрозумілим, що такі документи зможуть підтвердити, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, відповідач приймаючи оскаржені рішення зазначив на ненадання позивачем документів, які були додатково витребувані.

Проте суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим зазначення відповідачем про витребування додаткових документів, оскільки доказів того, що існує або може існувати договір з третіми особами є не встановленими; прайс-лист (прейскурант) - це документ, що містить перелік товарів, робіт та послуг (із можливим зазначенням їх характеристик) та із вказівкою їх вартості проте законодавством не передбачено форми прайс-листа, а також відомостей, які підлягають включенню до нього.

Щодо зазначення в інвойсі від 24.12.2018 №SYUR3-W1801-1/4 умов оплати за товар та подання до митного оформлення банківських платіжних документів.

Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару в документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, на які посилається відповідач у своєму рішенні про коригування заявленої митної вартості, не відповідають дійсності, оскільки, у інвойсі є посилання на зовнішньоекономічний Договір купівлі- продажу, змістом якого і визначені положення щодо розрахунків за товар (п.2.1, п.2.2, п.6.1, п.6.2 зовнішньоекономічного Договору купівлі-продажу №SYUR3-W1801від 04.07.2018).

Щодо включення до ціни товару витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару, а також подання зазначених відомостей до митного органу, то висновок відповідача самим принципам Incoterms 2010, оскільки скільки, саме принципи Incoterms 2010 чітко регламентують момент передачі прав на товар та всі пов`язані з цим ризики.

Відповідно до умов поставки CIF-Одеса (Incoterms 2010), визначених та узгоджених Сторонами в Інвойсі, зобов`язання Продавця вважаються виконаними, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити транспортні витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, АЛЕ ризик втрати чи ушкодження товару, як і будь-які додаткові витрати, що виникають після відвантаження товару, переходять від Продавця на Покупця. При цьому, саме умовами терміну CIF передбачено, що на Продавця покладається також обов`язок придбання морського страхування на користь Покупця проти ризику втрати й ушкодження товару під час перевезення.

Таким чином, погоджуючи саме ці умови поставки, Сторони виходили з того, що за самим визначенням термінів Інкотермс-2010 продажна ціна вже включає в себе вартість товару, фрахт або транспортні витрати, а також вартість страхування для морських перевезень.

Окреме додаткове винесення у Договорі інформації про включення у ціну товару вартості упаковки (п.3.5 Договору купівлі-продажу) здійснене тільки з тих підстав, що питання їх врахування у ціні товару не регулюється використаними Сторонами умовами поставки CIF-Одеса (Incoterms 2010), але було погоджене ними при укладанні даного Договору поставки.

Висновок відповідача про те, що «декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CIF витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товарів до названого порту призначення», не відповідає дійсності, оскільки позивач подавав відповідачу разом з вантажною митною декларацією №UA100030/2019/397471 від 11.02.2019 з метою здійснення митного оформлення товару страховий поліс - зокрема, CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY № НОМЕР_1 від 03.01.2019 (код документу 3530 у графі 44 ВМД).

Слід відмітити, що виходячи з умов зовнішньоекономічного договору Продавець не вимагав у Покупця обов`язку відшкодування витрат по застосованим Сторонами умовам поставки (зокрема, витрат на фрахт та страхування, тощо). Отже, відсутність такої вимоги свідчить про те, що відповідні витрати були враховані Продавцем у ціні товару. Страховий поліс - як документальне свідчення витрат зі страхування, понесених Продавцем-долучається у додатку до даної позовної заяви мовою оригіналу.

Приписами ч. 1 ст. 55 МК України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини другої статті 55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів повинно містити, зокрема:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

З метою врегулювання спірних відносин застосування статті 55 МК України наказом Міністерства фінансів України наказом від 24.05.2012р. №598 затверджені Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів (далі Правила №598)

Відповідно до розділу ІІ Опис граф Рішення Правил №598, встановлено, що встановлено, що посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

З тексту оскаржуваного рішення встановлено, що відповідач при визначенні митної вартості товару посилається на митну декларацію від 28.01.2019р. №UA500060/2019/2042, проте, жодного обґрунтованого доводу з яких підстав були обрано саме цю декларацію, зокрема, щодо якісних та кількісних показників, характеристик товару, який оформлювався відповідно до приведених митних декларацій, контролюючим органом не наведено.

Ключовою обставиною при коригуванні митної вартості за другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод, є обставина ідентичності (подібності, аналогічності) товарів. Відповідно орган доходів і зборів повинен довести обставину ідентичності (подібності, аналогічності) оцінюваних товарів та товарів, ціну яких бере за основу, якщо має намір застосувати один із наведених другорядних методів. Така обставина доводиться саме шляхом порівняння характеристик оцінюваних товарів та товарів, ціна яких береться за основу при коригування митної вартості

Таким чином, орган доходів і зборів зобов`язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Отже, така порівняльна характеристика в рішенні Київської міської митниці ДФС від 12.02.2019 року № UA100000/2019/000027/2 про коригування митної вартості товарів не здійснювалась, зазначене рішення прийняте всупереч нормам чинного законодавства.

Таким чином, подані позивачем під час митного оформлення рахунки фактури (інвойс) та вищеперелічені документи дозволяли митному органу встановити вартість товару за основним методом.

З огляду на викладене, митним органом не доведено наявності у нього обґрунтованого сумніву у збільшенні заявленої позивачем митної вартості при розмитненні товарів, а отже, і підстав коригування митної вартості товару за резервним методом.

Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи досліджені судом апеляційної інстанції докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про правомірність вимог позивача.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст. 315, ст. 317, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерні Світлотехнічні Технології» задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 червня 2019 року у справі №160/2530/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні Світлотехнічні Технології" до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення - скасувати та прийняти у справі нове судове рішення.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці ДФС від 12.02.2019р. №Т1А 100000/2019/000027/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № ІД А10003 0/2019/00100.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці ДФС () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні Світлотехнічні Технології" () витрати за сплату судового збору за подання позову та апеляційної скарги в розмірі (2191,45+3287,18)=5478,64грн. (п`ять тисяч чотириста сімдесят вісім гривень, шістдесят чотири копійки).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 листопада 2019року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва