Справа № 320/4041/19
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2019 року № 320/4041/19

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Колос" до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, третя особа: Управління державної казначейської служби України у Бородянському районі Київської області, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне сільськогосподарське підприємство "Колос" звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, третя особа: Управління державної казначейської служби України у Бородянському районі Київської області, в якому просить: - визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, щодо не підготування висновку про повернення ПСП «Колос» надмірно сплачених грошових коштів в розмірі 97142,25 грн. та не подання висновку для виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів; - зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області підготувати висновок про повернення ПСП «Колос» надмірно сплачених грошових коштів в розмірі 97142,25 грн. та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

В обґрунтування позову зазначено, що згідно витягу інформаційної системи органів ДФС щодо стану розрахунків платника з бюджетом та цільовими фондами вбачається, що за ПСП «Колос» станом на 01.01.2017 року, рахується переплата по рахунку "код платежу 14010160-суми ПДВ, що залишаються у розпорядженні сільськогосподарського підприємства згідно ст. 209 ПК України" у розмірі 97142,25 грн.. Позивач стверджує, що дана обставина відповідачем визнається і не заперечується, кошти у вищезазначеному розмірі вважаються відповідачем надмірно сплаченими, але відповідач не приймає жодного рішення щодо зарахування чи повернення вищевказаних грошових коштів. З даного приводу, позивач не одноразово звертався з заявами про повернення надмірну сплачених грошових зобов`язань, які не задоволено. Свою бездіяльністю відповідач грубо ігнорує право позивача на зарахування чи повернення надміру сплачених коштів (за даними інтегрованих карток, ведення яких відноситься до сфери діяльності органів ДФС) та в порушення вимог пункту 87.1 статті 87 ПКУ, відповідно до якого: «Сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може здійснено також: а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника)», до цього часу не зарахувавши надміру сплачені суми у рахунок погашення податкових зобов`язань наступних звітних періодів без відповідної заяви. Таким чином позивач стверджує, що отримавши від ПСП «Колос» заяву про повернення надмірну сплачених грошових коштів та платіжні документи, і встановивши наявність за даними інтегрованих карток надміру сплаченої суми коштів в розмірі 97142,25 грн., відповідач як контролюючий орган, до функцій якого за приписами ст. 191, 41 ПК України віднесено здійснення адміністрування податків, зборів, платежів, ухилився від встановлення наявності в інтегрованих картках платника податків даних щодо надміру сплаченої суми коштів в розмірі 97142,25 грн., не підготував висновок про повергнення надмірно сплачених коштів та не подав його на виконання Державній казначейській службі України у Бородянському районі Київської області, також не проводить і зарахування надміру сплачених сум у рахунок погашення податкових зобов`язань наступних звітних періодів, чим допустив протиправну бездіяльність.

Ухвалою від 30.07.2019 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 09 вересня 2019 року.

Головним управлінням ДФС у Київській області до суду подано відзив на позовну заяву в якому останній зазначив, що з додаткового рахунку кошти автоматично перераховуються Держказначейством на спеціальні рахунки СГП протягом операційного дня, в якому кошти надійшли на такі електронні рахунки. Якщо СГП до граничної дати, встановленої для сплати податку, було перераховано на додатковий рахунок та з додаткового рахунку перераховано Держказначейством на його спеціальний рахунок суму коштів, більшу ніж задекларовано в деклараціях 0121-0123 за наслідками звітного періоду, то зайво перерахована на додатковий рахунок сума коштів вважається переплатою. А тому, така переплата поверненню із спеціального рахунку на поточний рахунок СГП не підлягає та зараховується в рахунок погашення податкових зобов`язань наступних звітних періодів. Таким чином, позивачем не надано обґрунтованих доводів щодо порушення його прав та законних інтересів з боку відповідача та неправомірності дій останнього, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог, оскільки ГУ ДФС у Київській області здійснює свою діяльність лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України, Податковим кодексом України, законами України та іншими нормативними актами.

Третя особа - Управління Державної казначейської служби України у Бородянському районі Київської області подано до суду письмові пояснення в яких зазначено, що ПК України чітко встановлено механізм бюджетного відшкодування, де роль ГУ ДКС України в Київській області зводиться лише до автоматичного перерахування коштів з Державного бюджету України на рахунок платника за наявності відповідного Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. Також просило розгляд справи проводити без їхньої участі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.09.2019 за обґрунтованим клопотанням сторони зупинено провадження у справі до 02.10.2019.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив в якій позивач зазначив, що у відзиві відповідач не спростував твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог, а лише процитував законодавство. Зазначив, що відповідач залишив поза увагою саму суму переплати та індивідуальну податкову консультацію Державної фіскальної служби України. Хоча, відповідач сам у відповіді на позовну заяву зазначає, що зайво перерахована на додатковий електронний рахунок сума коштів вважається переплатою. Така переплата поверненню зі спеціального рахунку на поточний рахунок сільськогосподарського підприємства не підлягає та зараховується в рахунок погашення податкових зобов`язань наступних звітних періодів. При цьому, не вживає жодних заходів для врегулювання спірних правовідносин, а саме не зараховує переплату в рахунок погашення податкових зобов`язань наступних звітних періодів. Звертає також увагу на те, що існує переплата, яка підтверджується витягом з інформаційної системи органів ДФС України щодо стану розрахунків платника з бюджетом та цільовими фондами, з якого вбачається, що за ПСП «Колос» станом на 01.01.2017 року, рахується переплата по рахунку "код платежу 14010160 - суми ПДВ, що залишаються у розпорядженні сільськогосподарського підприємства згідно ст. 209 ПК України" у розмірі 97 142,25 грн.. Таким чином, відповідач грубо ігнорує законні права позивача та допускає протиправну бездіяльність. З урахуванням викладеного, аргументи відповідача, наведені у відзиві, є необґрунтованими і непереконливими.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.10.2019 поновлено провадження у справі.

02.10.2019 року представник позивача подав клопотання про здійснення подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч. 4 ст. 229 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

ПСП «Колос» зареєстроване юридичною особою, перебуває на обліку в Бородянській Державній податковій інспекції Ірпінського управління ГУ ДФС у Київській області. Дата взяття на облік платника податків 10.02.2000 року. На даний час є платником єдиного податку IV групи. До 1 січня 2017 року підприємство було платником податку на додану вартість сільськогосподарським підприємством, яке обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 ПК України. В системі електронного адміністрування ПСП «Колос» використовувались два електронних рахунки: основний та додатковий.

З 01.01.2017 року відбулось блокування Казначейством рахунків підприємств - суб`єктів спеціального режиму оподаткування ПДВ, що суперечило вимогам ст. 209 ПКУ в редакції, яка діяла до 19.01 2017 року.

Через блокування рахунків, суми ПДВ, що акумулювались на спеціальному рахунку ПСП «Колос», не були використані підприємством та до цього часу обліковується на рахунку "код платежу 14010160 - суми ПДВ, що залишаються у розпорядженні сільськогосподарського підприємства згідно ст. 209 ПК України".

Згідно витягу інформаційної системи органів ДФС щодо стану розрахунків платника з бюджетом та цільовими фондами вбачається, що за ПСП «Колос» станом на 01.01.2017року, рахується переплата по рахунку "код платежу 14010160- суми ПДВ, що залишаються у розпорядженні сільськогосподарського підприємства згідно ст. 209 ПК України" у розмірі - 97142,25 грн..

14 вересня 2018 року ПСП «Колос» звернулось до відповідача із заявою за вих. № 92 про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань в розмірі 97142,25 грн..

Листом від 31 жовтня 2018 року №8093/10-36-56, який надійшов на адресу позивача 20.11.2018 року, відповідач повідомив ПСП «Колос», що якщо сільськогосподарським підприємством до граничної дати, встановленої для сплати податку, було перераховано на додатковий електронний рахунок (та з додаткового рахунку перераховано Казначейством на його спеціальний рахунок) суму коштів, більшу ніж задекларовано в деклараціях 0121-0123 за наслідками звітного періоду, то зайво перерахована на додатковий електронний рахунок сума коштів вважається переплатою. Така переплата поверненню із спеціального рахунку на поточний рахунок сільськогосподарського підприємства не підлягає та зараховується в рахунок погашення податкових зобов`язань наступних звітних періодів.

30.11.2018 року ПСП «Колос» звернулось до Державної фіскальної служби України із запитом на отримання індивідуальної податкової консультації з приводу можливості зарахування в рахунок податкових зобов`язань наступних звітних періодів, а саме для сплати платежу з податку на додану вартість за 4 квартал 2018 року, зайво перерахованих на додатковий електронний рахунок суми коштів в розмірі 97142,25 грн. (вих. №122 від 30.11.2018 року).

22.01.2019 року за вх. № 2, ПСП «Колос» отримало від Державної фіскальної служби України індивідуальну податкову консультацію за № 174/6/99-99-15-03-02-15 ІПК від 16.01.2019 року, в якій зазначається, що пунктом 4 Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум ПДВ на спеціальних рахунках, відкритих в банках та/або органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 №11, сума ПДВ, що акумулювалась на спеціальному рахунку сільськогосподарського підприємства, починаючи з 01.01.2017 року підлягала перерахуванню на поточний рахунок такого підприємства. Відповідно, вказано, що кошти, які на сьогодні обліковуються на спеціальному рахунку сільськогосподарського підприємства, мають бути перераховані на поточний рахунок підприємства.

24 січня 2019 року ПСП «Колос» знову звернулось до відповідача із заявою за вих. №8 про повернення грошових коштів в розмірі 97142,25 грн., додавши при цьому індивідуальну податкову консультацію за № 174/6/99-99-15-03-02-15/ІПК від 16.01.2019 року та просило підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів, а саме: 97142,25 грн., які обліковуються на спеціальному рахунку ПСП «Колос» та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування для перерахування коштів зі спеціального рахунку на поточний рахунок підприємства № НОМЕР_1 в ТВБВ №10026/0790 філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669.

Дану заяву відповідач залишив без розгляду та задоволення. Письмової відповіді не надав.

06 березня 2019 року ПСП «Колос» повторно звернулось до відповідача з аналогічною заявою за вих. №22 про повернення грошових в розмірі 97142,25 грн., знову додавши при цьому індивідуальну податкову консультацію за № 174/6/99-99-15-03-02- 15/ІПК від 16.01.2019 року.

З порушенням двадцятиденного строку для підготовки висновку про повернення відповідних сум коштів, лише 02.04.2019 року на адресу ПСП «Колос» надійшов лмет від відповідача за вих. № 3736/10-36-56 від 28.03.2019 року, в якому зазначили про те, що зайво перерахована на додатковий електронний рахунок сума коштів вважається переплатою. Така переплата поверненню із спеціального рахунку на поточний рахунок сільськогосподарського підприємства не підлягає та зараховується в рахунок погашення податкових зобов`язань наступних звітних періодів.

У зв`язку з не прийняттям відповідних рішень та не отриманням у встановлений термін відповідей на заяви за вих. № 8 від 24.01. 2019 року та № 22 від 06.03.2019 року, ПСП «Колос» 01.04.2019 року звернулось до Державної фіскальної служби України зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Головного управління ДФС у Киїській області та Ірпінського управління ГУ ДФС у Київській області щодо залишення заяв без розгляду та ненадання відповідей (вих. № 31) та просили вжити заходів щодо усунення порушень діючого законодавства, а саме: зобов`язати Головне управління ДФС у Київській області та Ірпінське управління ГУ ДФС у Київській області розглянути вище перелічені заяви та прийняти по них відповідне рішення щодо зарахування або повернення надміру сплаченої суми коштів, яку було перераховано на додатковий електронний рахунок, призначений для перерахування коштів на спеціальні рахунки, більшу ніж задекларовано в деклараціях за наслідками звітного періоду.

03.07.2019 року за вх. № 15 ПСП «Колос» отримало від Державної фіскальної служби України чергову формальну відповідь за вих. № 28649/6/99-99-12-0301-15 від 24.06.2019 року. Жодних заходів, зобов`язань щодо зарахування або з повернення надміру сплаченої суми коштів, яку було перераховано на додатковий електронний рахунок, призначений для перерахування коштів на спеціальні рахунки, більшу ніж задекларовано в деклараціях за наслідками звітного періоду не було здійснено, скаргу залишили без задоволення.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини щодо повернення помилково та надміру сплачених платежів урегульовані положеннями Податкового кодексу України, Порядком повернення коштів, помилково та /або надміру зарахованих до державного га місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787.

Так, згідно п.п. 14.1.1 15 п.14.1 ст. 14 ПК України, надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Відповідно до п.п. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 ПК України, платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів в порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 43 Податкового кодексу України передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 затверджено Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 № 1650/24182.

Згідно п. 3 та п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обов`язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Пунктом 10 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів передбачено, що органи Казначейства приймають подання від органів, які контролюють справляння надходжень бюджету або які здійснюють облік заборгованості в розрізі позичальників, у строки, визначені нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів.

Відповідно до п. 12 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, органи Казначейства здійснюють процедури із забезпечення виконання документів, зазначених у пунктах 5 - 8 цього розділу, в такому порядку: 1) за наявності поточних надходжень на відповідних рахунках за надходженнями орган Казначейства протягом п`яти робочих днів після дня отримання подання (заяви та подання) перераховує кошти на рахунок одержувача одноразово на загальну суму або частковими сумами; 2) у разі недостатності або відсутності поточних надходжень на відповідних рахунках за надходженнями для здійснення повернення відповідний орган Казначейства не пізніше ніж через п`ять робочих днів після дня отримання подання (заяви та подання) надсилає звернення для підкріплення коштами цих рахунків: за платежами, що належать державному бюджету, - до Казначейства України.

Згідно пунктів 4, 5, 7, 8, 9 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 15.12.2015 №1146 повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, до якого такі кошти були зараховані.

Повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань (крім грошових зобов`язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку.

Заява платника про повернення помилково або надміру сплачених грошових зобов`язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, після реєстрації передається до структурного підрозділу митниці ДФС, на який покладено функцію з підготовки висновку.

У разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Орган ДФС не пізніше наступного робочого дня від дати отримання висновку, погодженого місцевим фінансовим органом або відповідним органом, визначеним відповідно до частини першої статті 672 глави 11 розділу III Бюджетного кодексу України, передає його згідно з реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, відповідному органу Казначейства.

Орган ДФС несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі висновку органу Казначейства для виконання.

Виходячи із змісту наведених норм податкового законодавства, суд дійшов висновку про те, що повернення надмірно сплачених грошових зобов`язань здійснюється за таких умов, в разі відсутності у платника податків податкової заборгованості, подання ним заяви про повернення надмірно перерахованих коштів, подання органом державної податкової служби висновку про повернення відповідних сум коштів до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Пунктом 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 № 1650/24182, передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

З огляду на те, що на момент звернення позивача з заявою про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань, в інтегрованій картці платника податків позивача наявна переплата за вказаним зобов`язаннями та сплачені суми нарахованих грошових зобов`язань стали неузгодженими, відповідачем протиправно не було підготовлено висновок про повернення сум грошових зобов`язань в розмірі 97142,25 грн. та не подано вказаний висновок для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Судом встановлено, що доводи контролюючого органу щодо відмови у повернення надмірно сплачених грошових коштів є безпідставними, як такі, що суперечать положенням ст.43 Податкового кодексу України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про протиправність не вчинення відповідачем дій, визначених ст. 43 ПК України та вищезазначеними Порядками щодо підготування висновку про повернення ПСП «Колос» надмірно сплачених грошових коштів в розмірі 97142,25 грн. та подання висновку для виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Отже, відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо виконання свого обов`язку з повернення переплати позивача.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Оскільки під час розгляду справи судом встановлено факт протиправної бездіяльності контролюючого органу у складенні відповідного висновку про повернення коштів, суд вбачає наявність підстав для зобов`язання Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області підготувати висновок про повернення ПСП «Колос» надмірно сплачених грошових коштів в розмірі 97142,25 грн. та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 01.03.2016 №21-4564а15.

Щодо, вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, то зважаючи на обставини цієї справи, суд дійшов висновку, що з метою відновлення порушених прав позивача, на виконання завдань адміністративного судочинства, визначених частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, необхідно встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в цій справі та зобов`язати відповідача у місячний строк з дати набрання цим рішенням законної сили подати до суду звіт про його виконання.

Згідно з частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У Рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 07.05.2002 у справі "Бурдов проти Росії" визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду".

З огляду на викладене, встановлення судом контролю за виконанням судового рішення є заходом для забезпечення конституційного права громадянина на судовий захист.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПСП «Колос» підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90,139, 205,229,241-246, ст.382 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, щодо не підготування висновку про повернення ПСП «Колос» надмірно сплачених грошових коштів в розмірі 97142 (дев`яносто сім тисяч сто сорок два) грн. 25 коп. та неподання висновку для виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Зобов`язати Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області підготувати висновок про повернення ПСП «Колос» надмірно сплачених грошових коштів в розмірі 97142 (дев`яносто сім тисяч сто сорок два) грн. 25 коп. та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань - Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області () на користь Приватного сільськогосподарського підприємства «Колос» () судові витрати у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять один) грн..

Встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Головного управління ДФС в Київській області подати у місячний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лиска І.Г.