Справа № 1.380.2019.000023
Суддя: Сас С. С.
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1.380.2019.000023
Провадження № 2-а/456/35/2019
РІШЕННЯ

іменем України

04 жовтня 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Саса С. С.

при секретарі Карпин О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом та просить визнати протиправною та скасувати постанову про порушення митних правил № 6600/20900 від 04.12.2018 про притягнення до відповідальності, передбаченої ч.3 ст. 481 МК України, винесену заступником начальника Львівської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромним Я.І. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 04.12.2018 винесено постанову у справі про порушення митних правил № 6600/20900/ від 04.12.2018, якою позивача визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України. Із постановою позивач не погоджується та вважає її протиправною та такою, що винесена за відсутності позивача, не було всебічно та об`єктивно з`ясовано всіх обставин справи. Зокрема, з 03.08.2017 позивач перебуває на консульському обліку у Генеральному консульстві України, що знаходиться у м.Краків, Республіки Польща. 17.08.2018 було ввезено для особистого користування на митну територію України автомобіль марки «OPEL ZAFIRA», VIN номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації - Республіка Польща). Під час перетину кордону, виконуючи митну процедуру, було повідомлено інспектора митного поста «Краковець», що даний автомобіль завозиться в режимі «тимчасове ввезення» нерезидентом. У період з 06.09.2018 по 10.09.2018 позивач перебував на амбулаторному лікуванні, що підтверджується довідкою № 654, виданою Стрийською центральною міською лікарнею. Одразу ж 10.09.2018 позивач виїхав на даному автомобілі на роботу в Республіку Польща. На шляху до кордону, на трасі Київ-Чоп трапилась поломка автомобіля, внаслідок чого автомобіль доставили на СТО, що знаходиться за адресою: Львівська область, м.Стрий, вул. Сколівська, 96. Продовживши поїздку, під час перетину митного поста, при виїзді з України, позивач інформував працівників митниці про вищевказані обставини. Одночасно, 16.09.2018 додатково було відправлено на електронну адресу Львівської митниці ДФС належним чином оформлену довідку та повідомлення про неможливість перетину автомобілем кордону у зв`язку з перебуванням на станції технічного обслуговування. 30.10.2018 близько 02.00 год. перетинаючи кордон на територію України через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС в якості пасажира, під час проходження митного контролю, працівник митниці повідомив, що за наданим паспортом з використанням інформаційно-аналітичних систем виявлено порушення позивачем митних правил, а саме - не виконання зобов`язання щодо зворотного вивезення транспортного засобу та вручено протокол про порушення митних правил № 6600/20900/18 від 30.10.2018, складений державним інспектором ВМО № 4 м/п «Краковець» Львівської митниці ДФС Федюковою С.В. Розгляд даної справи відбудеться 04.12.2018 о 11.00 год. за адресою: м. Львів вул. Городоцька 369, УБ з МП Львівської митниці ДФС. Так, 05.11.2018 було надіслано клопотанням про перенесення розгляду справи, у зв`язку із перебуванням позивача на офіційній роботі в Республіці Польща. 22.12.2018 повернувшись з Республіки Польща, стало відомо, що 04.12.2018 без участі позивача, заступником начальника Львівської митниці ДФС - начальником Управління ПМП та МВ Скоромним Я.І. винесено постанову у справі про порушення митних правил № 6600/20900/ про визнання винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.481 Митного кодексу України, тому змушений звернутися до суду щодо визнання протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил.

Представник відповідача Сичов Ю.В. 14.03.2019 подав відзив на позовну заяву з письмовими доказами, в якому позов заперечили, просять відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 у повному обсязі. Обгрунтовуючи тим, що згідно ЦБД ЄАІС ДМСУ та ПІК «Інспектор» гр. ОСОБА_1 ввіз на митну територію України за зобов`язанням про зворотне вивезення UA209070/2018/871 від 17.08.2018 з метою особистого користування через митний пост «Смільниця» Львівської митниці ДФС смухою руху «зелений коридор» у митному режимі «тимчасове ввезення до 60 днів» 17.08.2018транспортний засіб «OPEL ZAFIRA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , № НОМЕР_1 . Станом на 30.10.2018 гр. ОСОБА_1 вказаний транспортний засіб за межі митної території України не вивіз, в інший митний режим згідно законодавства не помістив. На час складання протоколу гр. ОСОБА_1 вказав, що транспортний засіб «ОPEL ZAFIRA», реєстраційний номер НОМЕР_2 вчасно не вивіз за межі митної території України у зв`язку з поломкою, 10.04.18 повідомляв Львівську митницю ДФС про поломку. Згідно з ч. 6 ст. 380 МК України, жодних документів вказаних у ч. 1 ст. 460 та ч. 6 ст. 380 МК України, гр. ОСОБА_1 не надав. Також, встановлено, що гр. ОСОБА_1 Львівську митницю ДФС про обставини непереборної сили не повідомляв, тому перевищив строк тимчасового ввезення транспортних засобів на митну територію України більше ніж на десять діб. Наведена позивачем причина порушення терміну доставки не відноситься до аварії чи обставин непереборної сили і не може звільняти особу від відповідальності. Так, разом із заявою, що містить інформацію про місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили подаються документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені у встановленому порядку. Така позиція наводиться в ухвалах Вищого адміністративного суду України № К/800/21036/16 від 15.12.2016, № К/800/15082/16 від 14.07.2016 що, поломка автомобіля не є обставиною непереборної сили у розумінні статті 192 МК України.Окрім того, в ухвалі від 07.07.2017 у справі № 569/9956/16-а Вищий адміністративний суд України зазначив:«...позивачем не надано доказів того, що вказаний ремонт транспортного засобубув вимушеним і зумовлений аварією, протиправними діями третіх осіб чи дією обставиннереборної сили.Тому, Львівською митницею ДФС правомірно притягнуто гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Представником позивача ОСОБА_1 - Марочканич М.О. 04.06.2019 надано відповідь на відзив Львівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил. Мотивуючи тим, що відзив безпідставний, необгрунтований та такий, що суперечить вимогам чинного законодавства. Незважаючи на норми та вимоги чинного законодавства, зокрема, передбачені ч. 2 ст. 380 Митного кодексу України, інспектором митного поста «Краковець» було наголошено, що якщо ОСОБА_1 хоче здійснити перетин кордону на даному транспортному засобі, то змушений надати письмове зобов`язання, в інакшому випадку перетин буде неможливим, і ніяких роз`яснень щодо здійснення примусового декларування не надав. Позивач ОСОБА_1 , не мав ні умислу, ні мети порушувати митні правила, а тому в його діях відсутні ознаки вчинення порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 481 МК України. Однак, всупереч вимог Митного Кодексу України, КУпАП, допущено ряд порушень, а саме: не було залучено до розгляду справи ОСОБА_1 , що порушило його право на захист, та не дало можливості останньому викласти всі обставини справи, не було всебічно та об`єктивно з`ясовано всіх обставин справи, що в свою чергу призвело до неправомірного винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил.

Представник позивача Марочканич М.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про місце та час розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 30.10.2018 державним інспектором ВМО №4 митного посту «Краковець» Львівської митниці ДФС Федькова С.В. відносно позивача було складено протокол про порушення митних правил №6600/20900/18.

Як вбачається із змісту протоколу, інспектором було виявлено порушення: в ході митного контролю за допомогою АСМО «Інспектор» Львівської митниці ДФС та ЄАІС Держмитслужби України було встановлено, що гр. України ОСОБА_1 17.08.2018 ввіз на митну територію України автомобіль марки «OPEL ZAFIRA», № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації - Республіка Польща) в зоні діяльності Львівської митниці ДФС у митному режимі «тимчасове ввезення до 60 днів» терміном до 07.09.2018. Станом на 30.10.2018 транспортний засіб не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений, чим перевищив встановлений ст.380 МК України строк тимчасового ввезення більше ніж на десять діб та вчинив порушення митних правил, передбачене ч.3 ст.481МК України (а.с.16-19).

Постановою у справі про порушення митних правил № 6600/20900/18 від 04.12.2018 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.481 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (а.с.36-37).

За змістом ч.3 ст. 481 МК України перевищення строку тимчасового ввезення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів, крім транспортних засобів особистого користування, за межі митної території України більше ніж на десять діб, але не більше ніж на двадцять діб - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 3 ст.481 МК України відповідальність настає за перевищення встановленого ст.380 МК України строку тимчасового ввезення або тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб.

Наявність об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення є обов`язковим для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку, якщо хоча б один з них відсутній або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею глави 68 МК України, вказане діяння не є правопорушенням митних правил.

Суб`єктивна сторона правопорушення, що передбачене ст.481 МК України передбачає наявність в діях особи вини у скоєному правопорушенні у формі прямого умислу.

Частиною 1 статті 460 МК України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Відповідно пп.«в» п.2 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених Наказом Державної митної служби України 17.11.2005 №1118, надано визначення поняття «обставини непереборної сили» як: смерть власника ТЗ; стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря, проток, портів тощо, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів); військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується ТЗ; страйк; злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника ТЗ; дорожня пригода за участю ТЗ, яка спричинила повне або часткове його шкодження; неможливість подальшого руху ТЗ, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров`ю людей або навколишньому середовищу; інші схожі за актером обставини чи події.

З аналізу норм вбачається, що даний перелік не є вичерпним, і до нього можуть бути включені інші події, зокрема і поломка транспортного засобу, через яку він втратив можливість рухатися.

Оскільки з 10.09.2018 транспортний засіб «OPEL ZAFIRA», № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації - Республіка Польща) перебуває у ремонті (внаслідок несправності двигуна), то поломка сталася не з вини позивача і він не зміг вивезти його вчасно.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 є громадянином України, однак виїхав на постійне місце проживання до Республіки Польща, де прийнятий на консульський облік, що підтверджується копією його закордонного паспорту та картою побуту серії НОМЕР_3 , які наявні у матеріалах справи.

Відповідно до п.1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України», якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом «Постійне проживання» або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

Необхідність сплати особою митних платежів при ввезенні на територію України транспортного засобу для особистого користування або звільнення від їх сплати залежить від того, чи є особа резидентом чи нерезидентом і встановлюється митним органом при ввезенні автомобіля на територію України.

Основоположним критерієм визначення особи резидентом чи нерезидентом у розумінні Митного кодексу України є її постійне місце проживання, а не її громадянство, оскільки нерезидентом може бути, зокрема, як громадянин України, так і громадянин іншої держави.

Для того щоб особа вважалася нерезидентом вона повинна відповідати певним критеріям характерним для нерезидентів України, а саме мати статус (бути) іноземця чи особи без громадянства або бути громадянином України, який має постійне місце проживання за межами України, у тому числі таким, який тимчасово перебуває на території України.

Саме до таких висновків дійшов Верховний Суд щодо застосування норми права уподібних правовідносинах, викладеного у постанові від 16.10.2018 у справі № 751/7809/16-а, провадження № К/9901/11364/18.

Таким чином, судом на підставі належних та допустимих доказів у справі встановлено, що ОСОБА_1 є нерезидентом та має постійне місце проживання у Республіка Польща.

Згідно ст. 103 Митного кодексу України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення громадянами- нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є рестрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Згідно ч. 2 ст. 380 Митного кодексу України, транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами - нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об`єктом оподаткування митними платежами.

Згідно ч. 6 ст. 380 Митного кодексу України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

За порушення строків встановлених ч.1 ст.380 МК України встановлена відповідальність, передбачена ст. 481 МК України.

Крім того, справу було розглянуто без участі ОСОБА_1 , хоча клопотав про відкладення справи у зв`язку з перебуванням з 02.11.2018 по 26.12.2018 включно на роботі за кордоном, однак начальником митниці дане клопотання не було взято до уваги.

Згідно ст.498 МК України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Дана постанова є протиправною, оскільки винесена відповідачем з порушенням норм закріплених у ст. 498 МК України та КУпАП, позивач був обмежений бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів (митниці), чим порушено ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, оскаржувана постанова є необґрунтованою, прийнятою без урахування всіх обставин справи, що мають значення для її прийняття, а тому суд дійшов висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що уповноваженою посадовою особою не в повній мірі були виконані вимоги ст. 489 МК України та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 242 - 246 КАС України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати незаконною та скасувати постанову про порушення митних правил №6600/20900/18 від 04.12.2018 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності передбаченої ч.3 ст.481 МК України, винесену заступником начальника Львівської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромним Ярославом Ігоровичем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя С. С. Сас