Справа № 465/3297/19
Суддя: Мигаль Г. П.
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

11.11.2019 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Мигаль Г.П.

при секретарі судового засідання Максимович М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора управління безпеки міста Львівської міської ради Греш Івана Володимировича, Управління безпеки міста Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення ЛВ 42020 від 16 квітна 2019 року,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора управління безпеки міста Львівської міської ради Греш Івана Володимировича, Управління безпеки міста Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення ЛВ 42020 від 16 квітня 2019 року.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 05 червня 2019 року він отримав постанову ЛВ 42020 від 16 травня 2019 року. Відповідно до оскаржуваної постанови водій автомобіля ТОЙОТА RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 16 травня 2019 року здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 на вул. Бібліотечна, 1 у м. Львові, чим порушив п.8 4 «В» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Вказану постанову позивач вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню оскільки йому не було надано жодного належного та допустимого доказу, щодо невиконання ним 16 травня 2019 року вимог дорожнього знаку 3.34. Крім того, технічні засоби, які використовують працівники Управління безпеки міста Львівської міської ради не відповідають вимогам законів та державних стандартів.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Представник відповідача скерував до суду відзив, в якому проти задоволення позову заперечив, зазначив, що позовна заява не відповідає фактичним обставинам, а подана до суду лише з метою уникнення адміністративної відповідальності. Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності як власника, за яким зареєстровано транспортний засіб ТОЙОТА RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 , який було зафіксовано в момент вчинення правопорушення 16 травня 2019 року о 11:36 год. у м. Львові на вул. Бібліотечна, 1. Позивачем було здійснено зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», що підтверджується долученими фотографіями, зробленими інспектором з паркування. Зазначає, що позивач мав змогу ознайомитись із доказами на офіційному сайті управління безпеки міста Львівської міської ради, ідентифікатором доступу до інформації є номер постанови Розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Ухвалою суду від 29 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до матеріалів справи, постановою по справі про адміністративне правопорушення ЛВ42020 від 16.05.19 р. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 гривень за порушення, передбачене ч.1 ст. 122 КупАП.

У постанові вказується, що 16.05.2019 р. 11:36 у м. Львові по вул. Бібліотечна, 1 водій транспортного засобу здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом та ін.

Зазначеному кореспондує пункт 1.3 Правил дорожнього руху України, згідно з яким учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 8.1 ПДР України передбачено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

П.15.1 ПДР України встановлено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі, п. 15.2 за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Згідно з абзацом «а» п.15.10 ПДР України стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

Згідно з пунктом 33.3.34 ПДР України, знаком 3.34 «Зупинку заборонено» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Пунктом 8-2 ПДР України передбачено, що дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена. Абзацом 9 та 12 пункту 3.43 розділу 33 ПДР України визначено, що зона дії знаків 3.1-3.15,3.19-3.21,3.25,3.27,3.29,3.33-3.37-від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть,-до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення(прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знаків 3.9, 3.10, 3.34-3.37 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені.

Положеннями ч.1 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність водіїв транспортних засобів за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом.

Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Із наданих відповідачем фотокопій зупинки транспортного засобу, належного позивачу, вбачається, що знак 3.34 розташований з тієї сторони дороги, на якій здійснено зупинку транспортним засобом. Зона дії знаку 3.34 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Відповідно до місця встановлення знаку 3.34 до місця зупинки автомобіля позивача на вул. Бібліотечна, 1 у м.Львові є відсутніми вулиці, які б перехрещували бік дороги, на якому була здійснена зупинка. З огляду на вказане суд дійшов висновку про порушення позивачем правил паркування.

За правилами п. 1 п. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідач довів правомірність прийнятої ним постанови у справі про адміністративне правопорушення від 16 травня 2019 року надав докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а тому з цих підстав в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 20, 44, 47, 77, 90, 192, 210-211, 241-246, 250 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора управління безпеки міста Львівської міської ради Греш Івана Володимировича, Управління безпеки міста Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ЛВ 42020 від 16 квітня 2019 року відмовити.

Постанову інспектора управління безпеки міста Львівської міської ради Греш Івана Володимировича ЛВ 42020 від 16 квітня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. залишити без змін

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Згідно з ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту рішення суду 11 листопада 2019 року.

сторони у справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований АДРЕСА_1

відповідач: інспектор управління безпеки міста Львівської міської ради Греш Іван ОСОБА_2 , м. Львів, вул. Зелена, 9

відповідач: Управління безпеки міста Львівської міської ради, м. Львів, вул. Зелена, 9

Суддя Г.П. Мигаль