Справа № 480/1513/19
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 р.Справа № 480/1513/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Чалого І.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

представників сторін: позивача - Шевченко Д.О., відповідача- Пишного Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.О. Бондар, м. Суми, повний текст складено 14.06.19 року по справі № 480/1513/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю"Сумиспортінвест"

до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумиспортінвест" (далі по тексту ТОВ «Сумиспортінвест», позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Сумській області (далі по тексту ГУ ДФС у Сумській області, відповідач), в якому просило суд :

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Сумській області по нарахуванню в інтегрованій картці платника ТОВ «Сумиспортінвест» із земельного податку з юридичних осіб пені у сумі 169328,41 грн. у зв`язку з поданням товариством уточнюючих податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 16.03.2018, № від 30.03.2018, № від 20.08.2018;

- зобов`язати Головне управління ДФС у Сумській області відкоригувати дані інтегрованої картки платника ТОВ «Сумиспортінвест» із земельного податку з юридичних осіб в частині зменшення пені у сумі 169328,41 грн., нарахованої у зв`язку з поданням уточнюючих податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 16.03.2018, № від 30.03.2018, № від 20.08.2018.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 по справі № 480/1513/19 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумиспортінвест" до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Сумській області по нарахуванню пені із земельного податку з юридичних осіб (код податку 18010500) у сумі 169328,41 грн. у зв`язку з поданням платником Товариством з обмеженою відповідальністю Сумиспортінвест уточнюючих податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та /або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 16.03.2018, № від 30.03.2018, № від 20.08.2018.

Зобов`язано Головне управління ДФС у Сумській області (м. Суми, вул. Іллінська, 13, ) відкоригувати дані інтегрованої картки платника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумиспортінвест» із земельного податку з юридичних осіб в частині зменшення пені у сумі 169 328,41 грн., нарахованої у зв`язку з поданням уточнюючих податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та /або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 16.03.2018, № від 30.03.2018, № від 20.08.2018.

Стягнуто з Головного управління ДФС у Сумській області (м. Суми, вул. Іллінська, 13, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумиспортінвест» (м.Суми, вул. Гагаріна, 9, ) сплачений судовий збір в сумі 3842 грн.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 по справі № 480/1513/19 скасувати, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджує, що в силу пп.14.1.52 п.14.1 ст.14, пп.129.1.3 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України, погашенням податкового боргу є не лише його оплата за допомогою платіжних документів, а й внесення платником змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення помилок, у зв`язку з чим відповідачем правомірно нараховано пеню на податковий борг ТОВ «Сумиспортінвест» в сумі 1032475,32 грн, несвоєчасно погашений позивачем за рахунок подачі уточнюючих податкових декларацій від 30.03.2018 № та від 20.08.2018 № .

Протокольною ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2019 допущено заміну відповідача по справі - Головного управління Державної фіскальної служби в Сумській області на правонаступника - Головне управління ДПС в Сумській області.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 по справі № 480/1513/19 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Представник позивача в надісланому до суду письмовому відзиві та у судовому засіданні просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Стверджує, що у розумінні п.46.1 ст.46, п.49.2 ст.49, п.87.1, п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України подання уточнюючих декларацій з плати за землю, якими самостійно зменшено суми самостійно визначених грошових зобов`язань, не є оплатою боргу з плати за землю для цілей нарахування пені, а тягне за собою лише зміну раніше задекларованих податкових зобов`язань, в даному випадку шляхом їх зменшення у зв`язку з самостійним виявленням помилки. Однак, відповідачем, всупереч положенням п.87.9 ст.87, ст.129, п.131.2 ст.131 ПК України протиправно нараховано пеню в розмірі 169328,41 грн на суму зменшеного податкового зобов`язання з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності за вересень-грудень 2015 року, 2016 рік, 2017 рік, лютий 2018 року в сумі 1006773,09 грн.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Сумиспортінвест» подані до контролюючого органу уточнюючі податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) № від 16.03.2018, № від 30.03.2018, № від 20.08.2018, якими зменшене зобов`язання попереднього звітного періоду у загальному розмірі 1006773,09грн.

Відповідно до даних інтегрованої картки платника (ІКП) на момент подання позивачем уточнюючих податкових декларацій з плати за землю від 30.03.2018 № та від 20.08.2018 № за платником обліковувалася недоїмка в розмірі 816 429 грн. по несплачених податкових зобов`язаннях за попередні звітні періоди.

Згідно з актом камеральної перевірки податкової звітності від 20.03.2019 №901/18-28-54-12/37282737 виявлено несвоєчасну сплату платником самостійно визначеного грошового зобов`язання по земельному податку за вересень-грудень 2015 року в сумі 57 490,05 грн, 2016 рік в сумі 402 050,4 грн, 2017 рік в сумі 363 402,35 грн, січень-лютий 2018 року в сумі 160060,61 грн., та суми, визначеної контролюючим органом згідно податкового повідомлення - рішення № від 24.07.2017 у сумі 23 769,68 грн, чим порушено вимоги п. 57.3 ст.57, п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України (а.с.12-16).

З огляду на коригування позивачем податкових зобов`язань у зв`язку з самостійним виявленням помилок у звітності, Головним управлінням ДФС у Сумській області в інтегрованій картці ТОВ «Сумиспортінвест» зменшено суму зобов`язань з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності за вересень-грудень 2015 року, 2016 рік, 2017 рік, лютий 2018 року.

На суму зменшеного податкового зобов`язання у розмірі 1006773,09 грн відповідачем в інтегрованій картці ТОВ «Сумиспортінвест» нараховано пеню у загальному розмірі 169328,41 грн.

Не погодившись з такими діями відповідача, ТОВ «Сумиспортінвест» звернулося до суду з даним позовом про їх оскарження, зобов`язання ГУ ДФС у Сумській області відкоригувати дані інтегрованої картки платника із земельного податку з юридичних осіб в частині зменшення пені у сумі 169328,41 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності дій відповідача у спірних відносинах, оскільки подання позивачем уточнюючих податкових декларацій з плати за землю № від 16.03.2018, № від 30.03.2018, № від 20.08.2018, якими зменшене самостійно узгоджене грошове зобов`язання по орендній платі за земельні ділянки попереднього звітного періоду у загальному розмірі 1006773,09грн., не є погашенням податкового боргу з плати за землю, а дата коригування в інтегрованій картці платника щодо зменшення вказаних грошових зобов`язань не є датою фактичного погашення боргу, у зв`язку з чим у відповідача були відсутні підстави для нарахування позивачу пені.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

За приписами п.49.1 ст.49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до п.286.2 ст.286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій.

За нововідведені земельні ділянки або за новоукладеними договорами оренди землі платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

У разі зміни протягом року об`єкта та/або бази оподаткування платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися такі зміни (п.286.4 ст.286 ПК України).

За приписами п.287.3 ст.287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Податкове зобов`язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п.287.4 ст.287 ПК України).

Таким чином, особливістю земельного податку є те, що податкова декларація може подаватися раз на рік не пізніше 20 лютого поточного року, а грошове зобов`язання по ній сплачується щомісячно не пізніше 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Сумиспортінвест» подано звітні податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) : за 2015 рік № від 03.02.2015 (т.1, а.с.17-21), за 2016 рік № від 22.02.2016 (т.1, а.с.22-26), за 2017 рік № від 08.02.2017 (т.1, а.с.32-36).

24.07.2017 Головним управлінням ДФС у Сумській області було винесено податкове повідомлення-рішення № про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 23769,72 грн.

12.02.2018 ТОВ «Сумиспортінвест» подано звітну податкову декларацію із земельного податку за 2018 рік № від 08.02.2018 (т.1, а.с.37-41).

19.03.2018 позивачем подано уточнюючу податкову декларацію за 2018 рік № від 16.03.2018, якою нараховано до збільшення земельного податку 285618,30 грн. (т.1, а.с.56-60).

Крім того, позивачем 21.03.2018 позивачем подано уточнюючі податкові декларації за 2018 рік № , якою нараховано до збільшення 30595,99 грн, у т.ч. щомісячно 2549,67 грн (т.1, а.с.42-46), та № , якою нараховано до збільшення 30595,99 грн, у т.ч. щомісячно 2549,67 грн. (т.1, а.с.47-50).

Згідно з даними інтегрованої картки платника податку у ТОВ «Сумиспортінвест» обліковувалась недоїмка по несплачених в розмірі 816429 грн по несплачених податкових зобов`язаннях за попередні звітні періоди.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

30.03.2018 позивачем було подано уточнюючий розрахунок із земельного податку № , яким нараховано до зменшення податкового зобов`язання в розмірі 1001879,33 грн, у т.ч. помісячно 83489,94 грн. (т.1, а.с.61-65).

20.08.2018 ТОВ «Сумиспортінвест» було подано уточнюючий розрахунок із земельного податку № , яким нараховано до зменшення податкового зобов`язання на суму 30595,99 грн, у т.ч. помісячно 2549,99 грн. (т.1, а.с.66-70).

Таким чином, у зв`язку з поданням зазначених уточнюючих податкових розрахунків від 30.03.2018 № та від 20.08.2018 № відбулося погашення податкових зобов`язань минулих років шляхом зарахування різниці між грошовими зобов`язаннями, зазначеними в основній декларації та уточнюючих розрахунках з земельного податку, а саме:

1) зазначена в уточнюючій податковій декларації № від 30.03.2018 сума до зменшення податкового зобов`язання погасила наступні борги минулих років:

30.03.2018 - за податковою декларацією із земельного податку № (за 2015 рік) - 57 490,01 грн; пені - 12 523,78 грн; за податковою декларацією із земельного податку № (за 2016 рік) - 13 476,15 грн, всього зараховано 83 489,94 грн;

30.03.2018 - за податковою декларацією із земельного податку № (за 2016 рік) - 81 712,42 грн; пені 1 777,52 грн, всього зараховано 83 489,94 грн;

30.04.2018 - за податковою декларацією із земельного податку № (за 2016 рік) 79335,30 грн; пені - 4 154,64 грн, всього: 83 489,94 грн;

30.05.2018 - за податковою декларацією із земельного податку № (за 2016 рік) - 80 433,39 грн; пені - 3056,55 грн, всього: 83 489,94 грн;

30.06.2018 - за податковою декларацією із земельного податку № (за 2016 рік) - 80 084,84 грн; пені - 3405,10 грн, всього: 83 489,94 грн;

30.07.2018 - за податковою декларацією із земельного податку № (за 2016 рік) - 67 008,42 грн; пені - 6328,19 грн; за податковою декларацією із земельного податку № (за 2017 рік) -10 153,33 грн, всього: 83 489,94 грн;

30.08.2018 - за податковою декларацією із земельного податку № (за 2017 рік) - 83489,94 грн, всього: 83 489,94 грн;

30.09.2018 - за податковою декларацією із земельного податку № (за 2017 рік) - 70 210,28 грн; за податковим повідомленням-рішенням № - 13 279,66 грн, всього: 83 489,94 грн;

30.10.2018 - за податковою декларацією земельного податку № (за 2017 рік) - 75 549,55 грн; за податковим повідомленням-рішенням № - 7 940,39 грн, всього: 83 489,94 грн;

30.11.2018 - за податковою декларацією із земельного податку № (за 2017 рік) - 83489,94 грн, всього: 83 489,94 грн;

30.12.2018: за податковою декларацією земельного податку № (за 2017 рік) - 12 018,55 грн за податковою декларацією земельного податку № (за 2018 рік) - 57 138,75 грн.; за податковою декларацією земельного податку № (2018 рік уточнююча) - 14 332,64 грн, всього: 83 489,94 грн.

30.01.2019 : за податковою декларацією земельного податку № (2018 рік уточнююча) - 21 251,90 грн; за податковою декларацією земельного податку № (2018 рік уточнююча) - 2 549,67 грн; за податковою декларацією земельного податку № (2018 рік уточнююча) - 2 549,67 грн; за податковою декларацією земельного податку № (2018 рік звітна) - 57 138,75 грн, всього: 83 489,99 грн.

Зазначеною в уточнюючій податковій декларації № від 20.08.2018 сумою до зменшення податкового зобов`язання погашено борги минулих років:

20.08.2018 за податковою декларацією із земельного податку № (за 2017 рік) всього на суму 15298,02 грн;

30.08.2018 за податковою декларацією із земельного податку № (за 2017 рік) - 2 549,67 грн;

30.09.2018 за податковим повідомленням-рішенням № - 2 549,67 грн;

30.10.2018 за податковою декларацією із земельного податку № (за 2017 рік) - 2 549,67 грн;

30.11.2018 за податковою декларацією із земельного податку № (за 2017 рік) - 2 549,67 грн.

30.12.2018 за податковою декларацією із земельного податку № (за 2018 рік уточнююча) -2 549,67 грн.

30.01.2019 за податковою декларацією № (за 2018 рік уточнююча) - 2549,67 грн.

Отже, всього на підставі уточнюючих декларацій зменшено податкових зобов`язань 2015-2018 років на загальну суму 1032475,32 грн (у т.ч. на підставі уточнюючої декларації № від 30.03.2018 - 1001879,33 грн та на підставі уточнюючої податкової декларації № від 20.08.2018 - 30595,99 грн).

На думку податкового органу, поданням уточнюючих декларацій позивач погашав борг зі сплати земельного податку. З урахуванням несвоєчасності погашення боргу, Товариству з обмеженою відповідальністю «Сумиспортінвест» була нарахована пеня.

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Підпунктом 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Водночас, за приписами п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Таким чином, виходячи з положень ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, в тому числі помилково чи надмірно сплачені суми, майно платника податків.

При нарахуванні пені відповідачем не враховано, що декларація не є платіжним документом, а дата коригування грошових зобов`язань не є датою погашення (сплати) коштів.

Відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

За приписами п. 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Виходячи з системного аналізу вищезазначених норм, податкова декларація чи уточнюючий розрахунок є звітним документом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, тобто визначається (узгоджується) сума податкового зобов`язання щодо кожного окремого податку, а у випадках, коли платник виконує функцію податкового агента як роботодавець, - є документом, що свідчить про суми нарахованого, виплаченого доходу на користь платників податків - фізичних осіб, а також суми утриманого та/або сплаченого податку до бюджету (зокрема, єдиного соціального внеску, податку з доходів фізичних осіб).

Пункт 36.1 статті 36 Податкового кодексу України встановлює обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Сплата податків та зборів здійснюється в грошовій формі у національній валюті України, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи (п.35.1 ст. 35 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 9.3 ст. 9 Податкового кодексу України зарахування загальнодержавних податків та зборів до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

Частиною п`ятою статті 45 Бюджетного кодексу України встановлено, що податки і збори (обов`язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування коштів на єдиний казначейський рахунок державного бюджету України.

Відповідно до підпункту 1.35 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" розрахунковим (платіжним) документом є документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунка платника на рахунок отримувача.

Статтею 22 вказаного Закону серед видів розрахункових документів зазначено: платіжне доручення, платіжна вимога-доручення, розрахунковий чек, платіжна вимога, меморіальний ордер.

Відповідно до п. 22.4 ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що податкова декларація чи уточнюючий розрахунок є звітним документом, на підставі якого здійснюється оплата грошового зобов`язання, в той же час не підтверджує самого факту сплати (погашення) боргу.

Тому подання уточнюючої декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності), якою зменшено суми самостійно визначених грошових зобов`язань, не є оплатою боргу з плати за землю для цілей нарахування пені, а тягне за собою лише зміну раніше задекларованих податкових зобов`язань, в даному випадку шляхом їх зменшення з огляду на самостійне виявлення помилки.

Таким чином, уточнюючі податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) № від 30.03.2018, № від 20.08.2018, якими зменшене самостійно узгоджене грошове зобов`язання по орендній платі за земельні ділянки попереднього звітного періоду у загальному розмірі 1006773,09 грн., помилково розцінюються податковим органом як платіжний документ, яким погашено податковий борг з плати за землю, а дата коригування в інтегрованій картці платника щодо зменшення вказаних грошових зобов`язань помилково визначається відповідачем як дата фактичного погашення боргу.

Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 20.12.2018 по справі № 818/326/17, від 31.05.2019 по справі № 818/1746/16.

Відповідно до пп.129.1.3 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин з 30.03.2018 по 31.12.2018) нарахування пені розпочинається : при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Згідно з п.129.3 ст.29 ПК України нарахування пені закінчується:

129.3.1. у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань;

129.3.2. у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків;

129.3.3. у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України);

129.3.4. при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).

У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Відповідно до п.129.9 ст.129 ПК України у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податку помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу пеня, передбачена цією статтею, не нараховується, якщо зміни до податкової звітності внесені протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом.

Отже, наведеною редакцією ст.129 ПК України визначено, що нарахування пені за несвоєчасну сплату самостійно визначених платником грошових зобов`язань розпочинається після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, та передбачено звільнення платника від нарахування пені у разі, якщо ним було внесено зміни до податкової звітності в межах зазначеного 90-денного строку.

Законом України від 23.11.2018 № 2628-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» (далі по тексту Закон № 2628-VІІІ), який набрав чинності з 01.01.2019, було виключено пункт 129.9 зі статті 129 ПК України.

Цим Законом внесено зміни також і до п.129.1 статті 129 ПК України, підпункт 129.1.3 якої викладено в наступній редакції : «Нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання».

Таким чином, лише з 01.01.2019, з внесенням змін Законом № 2628-VІІІ до ст.129 ПК України законодавцем було визнано погашенням податкового зобов`язання подачу уточнюючої податкової звітності, та надано органам державної податкової служби право нараховувати пеню після спливу 90-денного строку за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

До 01.01.2019 подання уточнень до податкової звітності внаслідок самостійно виявлених помилок не вважалося погашенням податкового зобов`язання для цілей нарахування пені, і право нарахування пені в цьому випадку у відповідача було відсутнє.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що уточнюючі розрахунки, на підставі яких відбулося зменшення податкового зобов`язання ТОВ «Сумиспортінвест» за 2015-2018 роки, подані у 2018 році, а відтак, відповідач не мав повноважень щодо нарахування пені на суми грошових зобов`язань, погашені податковими розрахунками № від 30.03.2018 та № від 20.08.2018.

Та обставина, що факт погашення грошового зобов`язання по деклараціям за 2018 рік № (звітна), № , № , № (уточнюючі) відбувся 30.01.2019, пов`язана виключно з особливостями механізму сплати грошових зобов`язань із земельного податку (розраховується на рік, сплачується щомісячно за граничним строком сплати), і не спростовує того, що погашення відбулося на підставі податкових декларацій, поданих у 2018 році.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Головне управління ДФС у Сумській області, як суб`єкт владних повноважень, не довело правомірності своїх дій щодо нарахування позивачу пені із земельного податку з юридичних осіб.

Отже, дії ГУ ДФС у Сумській області щодо нарахування позивачу пені в сумі 169328,41 грн у зв`язку з подачею ТОВ «Сумиспортінвест» уточнюючих податкових декларацій № від 16.03.2018, № від 30.03.2018, № від 20.08.2018, є протиправними.

Стосовно вимог про зобов`язання відповідача відкоригувати дані інтегрованої картки платника із земельного податку з юридичних осіб в частині зменшення пені у сумі 169328,41 грн суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 розділу II Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422 (далі по тексту - Порядок), з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються інтегровані картки платника (ІКП) за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

Згідно з пунктом 1 Розділу І Порядку інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетам та цільовими фондами.

З метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу. Облікові та звітні показники включаються до еталонних довідників з подальшим обов`язковим внесенням відповідних змін до реєстрів операцій та показників, які формуються ДФС за погодженням Міністерства фінансів України. Зміни до реєстрів операцій та показників вносяться не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем впровадження нових операцій та/або показників (пункт 1 розділу ІІ Порядку).

За приписами пунктів 3-5 Розділу І Порядку оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.

Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.

Контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.

Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.

Дії працівників органів ДФС при відображенні в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії.

При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються.

Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою. У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.

Згідно з п.6 розділу І Порядку № 422 за даними оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску ДФС та її територіальними органами формується звітність про нарахування та надходження податків, зборів, єдиного внеску, надходження митних та інших платежів до бюджетів, податковий борг, недоїмку зі сплати єдиного внеску, відшкодування податку на додану вартість, результати контрольно-перевірочної роботи, розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), надміру сплачені податки, збори, єдиний внесок тощо.

Аналіз наведених правових норм свідчить про наявність у платника податків матеріально-правового інтересу в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків.

Відповідно до пункту 4 глави 2 Розділу II Порядку після рознесення сум до ІКП автоматично проводиться розрахунок пені за правилами, визначеними главою 7 цього розділу, та проведення відповідних операцій щодо нарахування пені в ІКП.

З матеріалів справи вбачається, що нарахування пені проведене контролюючим органом в інтегрованій картці платника податку в ІС «Податковий блок» в автоматичному режимі. Будь-яке окреме рішення щодо нарахування пені відповідачем не приймалося.

Отже, дії Головного управління ДФС у Сумській області щодо нарахування в інтегрованій картці платника пені, фактично формують податкові зобов`язання на майбутнє, а отже спричиняє реальні зміни майнового стану ТОВ «Сумиспортінвест» як платника податків.

Враховуючи протиправність дій Головного управління ДФС у Сумській області щодо нарахування в інтегрованій картці ТОВ «Сумиспортінвест» з плати за землю у сумі 169328,41грн., належним способом захисту, достатнім для поновлення права позивача, є зобов`язання проведення коригування даних інтегрованої картки в частині нарахованої відповідачем пені.

До аналогічного висновку про наявність належного способу захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника податків дійшов Верховний Суд у постановах від 20.02.2018 по справі №826/6810/16, від 13.02.2018 по справі № 816/2042/16.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року по справі № 480/1513/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 12.11.2019 року