Справа № 265/2306/19
Суддя: Вайновський А. М.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 265/2306/19
Провадження № 2-а/265/79/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

07 жовтня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Вайновського А. М., за участю секретаря судового засідання Злидіної Г.В., представника позивача Чернобай О.В. - в особі ОСОБА_1 , представника відповідача адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради в особі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до адміністративної комісії аиконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із адміністративним позовом до адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування пред`явленого позову зазначає, що постановою адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 27.03.2019 року № 529 про, нібито, порушення ч. 2 ст. 156 КУпАП її притягнуто до відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 гривень. Вказане рішення винесено на підставі протоколу № 235505 від 31.01.2019 року, складеного Лівобережним відділенням поліції ЦВП ГУНП в Донецькій області за ознаками правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП (продаж тютюнових виробів неповнолітньому). Вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою з наступних підстав. Сам протокол № 235505 від 31.01.2019 року лише фіксує обставини скоєння правопорушення і є однім з джерел доказів при прийнятті рішення про винуватість чи невинуватість особи в скоєнні адміністративного правопорушення. Протокол не встановлює вини особи в скоєнні порушення і не є підставою для сплати штрафу. Рішення щодо питання винуватості особи приймає уповноважений на те орган, в даному випадку - адміністративна комісія. Викладення обставин, що прийняті посадовими особами органів Національної поліції базується лише на суб`єктивній оцінці протиправного діяння співробітником правоохоронного відомства, яке фактично зафіксовано у протоколі, що само по собі унеможливлює об`єктивність у вивченні всіх обставин справи для прийняття відповідного неупередженого рішення з урахуванням усіх обставин справи та особи правопорушника. Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи. яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами. показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Підсумовуючи вищенаведене, слід зазначити, що у разі виявлення порушень суб`єктами господарювання, обов`язком відповідного органу є встановлення таких порушень та фіксація їх в протоколі на підставі належних доказів. Належним доказом Факту продажу товару суб`єктом господарювання є розрахунковий документ встановленої форми та змісту (касовий чек). Як вбачається з матеріалів справи, єдиним доказом вказаного порушення є лише сам протокол. Інших доказів, а саме касового чеку, показань свідків тощо, які би підтверджували факт продажу тютюнових виробів неповнолітній особі, в матеріалах справи немає. Протокол про адміністративне правопорушення не несе ніякого правового навантаження, окрім фіксування обставин скоєння правопорушення. Є лише пояснення неповнолітньої ОСОБА_4 , яка сама з її ж письмових пояснень порушувала громадський порядок, а саме палила у громадському місці із цих підстав у працівника поліції до неї виникли питання. Встановлення цих обставин має істотне значення для вирішення справи по суті. Крім того, зазначає, що не виключається можливість провокації з боку працівників поліції. З цих підстав просила постанову скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити через відсутність складу такого правопорушення у її діях.

Відповідно до ухали суду від 05 квітня 2019 року справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

22 квітня 2019 року відповідачем у справі було надано відзив на пред`явлений позов, за змістом якого зазначено, що 27.03.2019 на засіданні Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради було розглянуто протокол про адміністративне правопорушення, складений Управлінням в Донецькій області №235505 від 31.01.2019, відповідно до якого вбачається, що 31.01.2019 р. о 16:15 виявлено, що гр. ОСОБА_3 , знаходячись на робочому місці у крамниці «Продукти», за адресою: м. АДРЕСА_1 , пр АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 , реалізувала тютюнові вироби пачку «Camel» вартістю 42,50 грн. неповнолітній особі гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є порушенням ч. 2 ст. 156 КУпАП. За результатами розгляду вищевказаного протоколу було винесено постанову від 27.03.2019 № 529 про визнання ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 6800,00 грн. ОСОБА_3 була запрошена на засідання комісії повісткою. Остання на засідання з`явилась, копію постанови отримала особисто про що свідчить відповідна відмітка на постанові. На засіданні гр. ОСОБА_3 пояснила, що продаж не її здійснювала, дівчину знає та конфліктує з нею. Вказувала, що її провину не доведено, оскільки відсутні свідки, немає чеку. На питання головуючого про надання підтвердження вказаних фактів відповіді не надала. Дослідивши матеріали справи, адміністративною комісією було прийнято рішення, що факт скоєння адміністративного правопорушення підтверджується поясненнями гр. ОСОБА_4 , протоколом огляду та вилучення, рапортом ст.інспектора з ЮП СП Лівобережного ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області майора поліції Кагадій Г.В. З приводу зауважень позивача щодо можливої провокації з боку працівників поліції до вчинення нею правопорушення, то в матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження цих фактів та є лише припущенням позивача. За приписами ст. 19 Конституції України, ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим, а також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. Постанову винесено з урахуванням ст. 33 КУпАП, позивач була повідомлена про час та місце розгляду протоколу, а тому, постанова адміністративної комісії прийнята відповідно до вимог чинного законодавства, підстав для її скасування не вбачається. З цих підстав просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Будь-яких інших заяв чи клопотань по суті справи станом на день розгляду справи сторонами не надано.

Позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримали, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені за змістом адміністративного позову. Просили постанову скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Представник відповідача, ОСОБА_2 , діюча на підставі довіреності, вимоги пред`явленого позову не визнала, доводи, викладені за змістом відзиву на позов підтримала, просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши доводи адміністративного позову та відзиву на нього, докази, надані сторонами, судом встановлено наступні обставини.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_3 перебуває у трудових відносинах із СПД ОСОБА_5 , обіймає посаду продавця у магазині «Продукти», розташованому в місті Маріуполі по проспекту М. Жукова, 94А.

31 січня 2019 року старшим інспектором ЮП СП Лівобережного ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області майором поліції Кагадій Г.В. було складено протокол серії ГП № 235505 про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

За змістом вказаного протоколу 31 січня 2019 року о 16-15 годині ОСОБА_3 , знаходячись на робочому місці у крамниці «Продукти», розташованому по проспекту М. Жукова, АДРЕСА_3 А в місті Маріуполі, здійснила продаж тютюнових виробів пачки «Camel» вартістю 42,5 гривень неповнолітній особі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим порушила порядок торгівлі тютюновими виробами.

Правопорушник ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення заперечувала, зазначивши про це у указаному протоколі.

За приписами ст. 218 КУпАП розгляд справ, про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 156 КУпАП, віднесено до компетенції адміністративних комісій при виконавчих органах міських рад.

Встановлено, що 27 березня 2019 року у присутності правопорушника ОСОБА_3 відбулося засідання адміністративної комісії аиконавчого комітету Маріупольської міської ради з розгляду адміністративного протоколу серії ГП № 235505 від 31.01.2019.

За наслідками засідання адміністративною комісією було прийнято постанову № 529 про визнання ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 6800,00 гривень.

Перевіряючи законність та обґрунтованість прийнятої за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення постанови, суд виходить з наступного.

Згідно із ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше.

Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналогічні положення передбачено п. 5.10 Положення про адміністративну комісію виконавчого комітету Маріупольської міської ради, затвердженого рішенням виконкому Маріупольської міської ради від 01.06.2016 № 114, яке було чинним на момент винесення оскаржуваної постанови.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 статті 156 КУпАП передбачає відповідальність працівників підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування за порушення правил торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, в тому числі й за продаж тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років.

Порядок та правила торгівлі тютюновими виробами встановлено Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481 (ст. 15-3), та Правилами роздрібної торгівлі тютюновими виробами, затвердженими Наказом Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України від 24 липня 2002 року № 218.

Статтею ст. 15-3 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» заборонено продаж, в тому числі, тютюновий виробів особам, які не досягли 18 років.

Цією ж нормою встановлено, що продавець зобов`язаний отримати у покупця, який купує тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у нього виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

В сенсі положень ст. 77 КАС України особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

На підтвердження законності та обґрунтованості прийнятого рішення відповідачем надано посвідчені копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 235505 від 31.01.2019, письмових пояснень неповнолітньої ОСОБА_4 від 31.01.2019, рапорту працівника відділу поліції Снітко О.С. від 31.01.2019, рапорту інспектора Кагадій Г.В. від 31.01.2019, протоколу огляду та вилучення від 31.01.2019, ліцензії СПД ОСОБА_6 , витягу про реєстрацію СПД та трудової угоди ОСОБА_3

Так, у своїх письмових поясненнях від 31.01.2019 ОСОБА_4 зазначає, що 31 січня 2019 року вона прогулювалася та вирішила зайти до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташовано по АДРЕСА_3 А з метою придбання цигарок. Знаходячись у приміщенні магазину, вона попросила продавця продати їй пачку цигарок «Camel», на що продавець погодилася та продала їй вказані цигарки. При цьому продавець її віком не поцікавилася, документів на підтвердження віку не питала. Чек продавець їй не видала. Вийшовши з приміщення магазину вона розпечатала цигарки та запалила. У цей час до неї підійшли працівники поліції та спиталися про її вік.

Згідно із протоколом огляду та вилучення від 31.01.2019 у неповнолітньої ОСОБА_4 у присутності понятих було виявлено та вилучено пачку цигарок «Camel».

Згідно із рапортом помічника чергового Лівобережного ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області Снітко О.С. 31 січня 2019 року о 16-55 годині було отримано повідомлення від інспектора ОСОБА_7 про вчинення вказаного правопорушення, яке зареєстровано за № 1610.

Рапортом від 31.01.2019 на ім`я начальника Лівобережного ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області інспектор ОСОБА_7 повідомила про факт вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Рештою письмових документів, що надані представником відповідача, встановлено, що ОСОБА_3 з 12.09.2015 перебуває у трудових відносинах із ОСОБА_5 , який є фізичною особою-підприємцем, має ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

Інших доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем не надано і посилань на їх наявність не наведено.

Дослідивши зазначені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. При цьому суд виходить з того, що вказаними матеріалами не документовано факту продажу вилучених у неповнолітньої ОСОБА_4 тютюнових виробів саме у приміщенні магазину «Продукти», факту наявності в асортименті даного торгівельного об`єкту саме такої тютюнової продукції, яка була вилучена у неповнолітньої особи, а також взагалі продажу цієї продукції саме продавцем ОСОБА_3 , оскільки письмові пояснення ОСОБА_4 не містять посилань на певну особу-продавця, а свідки події чи фото- відеоматеріали, які це доводять, відсутні.

Поміж тим суд не може залишити поза увагою той факт, що відповідно до ст. 15-3 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» обов`язок продавця тютюнових виробів отримати (вимагати) у покупця документ, що засвідчує його вік, пов`язується із виникненням у нього об`єктивного сумніву щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Визначення віку особи за зовнішніми ознаками пересічною людиною, на переконання суду, носить виключно суб`єктивний та індивідуальний характер і може залежати від багатьох факторів, таких як вік самого оцінювача, рівень його інтелектуального розвитку, сформовані у його свідомості еталонні подоби зовнішніх вікових ознак людини та ін.

Крім того, поясненнями позивача, які підтверджено і поясненнями представника відповідача, встановлено, що ОСОБА_3 , будучи присутньою на засіданні адміністративної комісії, заперечувала факт продажу тютюнових виробів ОСОБА_4 , пояснювала, що знає цю неповнолітню особу, часто конфліктує із нею тощо.

Проте, ОСОБА_4 на засідання комісії запрошена не була, пояснень протилежних поясненням ОСОБА_3 не надавала, оцінювання її віку за зовнішніми ознаками не проводилося.

Таким чином, відповідач прийшов до неправомірного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, притягнувши її до адміністративної відповідальності.

Решті доводів позивача стосовно протиправності оскаржуваної постанови суд не надає оцінки, виходячи з наявних підстав для прийняття судового рішення про скасування оскаржуваної постанови.

Згідно із ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

В сенсі наведених норм та викладених обставин адміністративний позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова адміністративної комісії відносно неї скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 241-246, 257-263, 293-295 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №529 від 27 березня 2019 року щодо притягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 6800 гривень скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - закрити.

Рішення суду може би бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud0538/.

Суддя А.М. Вайновський