Справа № 480/3499/19
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2019 р. Справа №480/3499/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Осіпової О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчини дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Сумській області), в якій просить суд:

- визнати протиправною відмову відповідача у наданні йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2.00 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, викладену у листі від 29.08.2019 р. № Ш-12504-6005/21-19;

- зобов`язати відповідача надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2.00 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач подав до ГУ Держгеокадастру у Сумській області заяву від 29.07.2019 р., в якій просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2.00 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області. Не зважаючи на те, що до заяви були додані усі необхідні документи, визначені законом, листом від 29.08.2019 р. № Ш-12504-6005/21-19 відповідач відмовив у наданні такого дозволу, посилаючись на те, що згідно з інформаційною довідкою, наданою Відділом у Липоводолинському районі Головного управління від 20.08.2019 року №682/407-19-0.332, землі, за рахунок яких планується формування земельної ділянки, частково відносяться до земель водного фонду (відкриті заболочені землі(низинні). Тому позивач вважає, що відповідачем порушено його право щодо відведення земельної ділянки у власність.

Ухвалою суду від 10.09.2019 р. відкрито провадження по справі та розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.

26.09.2019 р. представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнає, просить відмовити у їх задоволенні. Обґрунтовуючи правомірність відмови у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою, представник відповідача зазначає, що згідно з інформаційною довідкою, наданою Відділом у Липоводолинському районі від 20.08.2019 року № 682/407-19-0.332, землі, за рахунок яких планується формування земельної ділянки, частково відносяться до земель водного фонду (відкриті заболочені землі(низинні). Також відповідач заперечує проти позовних вимог у формі зобов`язання ГУ Держгеокадастру надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, оскільки надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є виключними повноваженнями ГУ Держгеокадастру і суд не може втручатись у здійснення державним органом своїх дискреційних повноважень.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін (а.с.18,19).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Сумській області із заявою від 29.07.2019 р., у якій просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2.00 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с.12).

Листом від 29.08.2019 р. № Ш-12504-6005/21-19 відповідач повідомив ОСОБА_1 про неможливість задоволення його заяви, оскільки згідно з інформаційною довідкою, наданою Відділом у Липоводолинському районі від 20.08.2019 року №682/407-19-0.332, землі, за рахунок яких планується формування земельної ділянки, частково відносяться до земель водного фонду (відкриті заболочені землі(низинні) (а.с.13).

Суд не погоджується із висновками відповідача щодо розгляду поданої позивачем заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, виходячи із наступного.

Особливості безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність врегульовані статтею 118 Земельного кодексу України.

Так, частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто, Земельним кодексом України передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Так, листом від 29.08.2019 р. № Ш-12504-6005/21-19 позивачу було відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою внаслідок того, що землі, за рахунок яких планується формування земельної ділянки, частково відносяться до земель водного фонду (відкриті заболочені землі(низинні).

Згідно з інформаційною довідкою, наданою Відділом у Липоводолинському районі від 20.08.2019 року № 682/407-19-0.332, шифр рядка 94 (землі запасу), номер графи 65 (відкриті заболочені землі), форма власності державна; розташування земельних ділянок не порушуватиме вимог раціональної організації території (шляхом створення черезсмужжя та компактності суміжного землекористувача); земельні ділянки, що передбачені для передачі у власність, раніше не були сформовані (а.с.23).

Стаття 118 Земельного кодексу України не містить такої підстави для відмови яка зазначена в листі відповідача від 29.08.2019 р. № Ш-12504-6005/21-19, натомість вимагає від уповноваженого органу дослідження заяви та доданих до неї документів на предмет відповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів.

За результатами розгляду заяви уповноважений орган повинен надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою або обґрунтовано відмовити в його наданні.

Таким чином, вказана підстава для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є необґрунтованою та не передбачена приписами Земельного кодексу України та не відповідає критеріям правомірності, визначеним в ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

До того ж, суд вважає за необхідне зауважити, що надання відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є одним з етапів погодження і оформлення документів, які відповідно до вимог чинного законодавства є необхідними для прийняття компетентним органом рішення про набуття громадянами земель у власність.

Водночас, з урахуванням системного аналізу статей 116, 118 Земельного кодексу України, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки жодним чином не означає прийняття у подальшому позитивного рішення про надання її у власність, що фактично свідчить про відсутність обтяжень земельної ділянки у такому випадку.

Також суд зазначає, що правовий статус Головних управлінь Держгеокадастру в областях визначено Положенням про Головне управління Держгеокадастру в області, яке затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 р. № 333 (далі - Положення № 333) та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 р. за № 1391/29521.

Пунктом 8 Положення № 333 передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.

Відповідно до Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.04.2005 р. № 34/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 15.05.2013 р. № 883/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.04.2005 р. за № 381/10661, наказ, розпорядження, постанова, рішення (далі - розпорядчий документ) - акт організаційно-розпорядчого характеру чи нормативно-правового змісту, що видається суб`єктом нормотворення у процесі здійснення ним виконавчо-розпорядчої діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданої компетенції з основної діяльності, адміністративно-господарських або кадрових питань, прийнятий (виданий) на основі Конституції та інших актів законодавства України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та спрямований на їх реалізацію, спрямування регулювання суспільних відносин у сферах державного управління, віднесених до його відання.

Отже положеннями вказаних нормативно-правових актів передбачено, що за результатами розгляду будь-яких основних питань діяльності територіального органу Держгеокадастру, останнім має видаватися відповідний наказ. При цьому листи складаються у разі надання відповіді на звернення громадян.

Тобто рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його наданні повинно оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі наказу Головного управління Держгеокадастру в області.

В даному випадку позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру не із зверненням, а із відповідною заявою (клопотанням) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, за наслідками розгляду якої відповідач повинен був прийняти відповідне управлінське рішення у формі наказу, однак, як свідчать матеріали справи, лише направив позивачу відповідь у формі листа.

Суд зазначає, що відсутність належним чином оформленого рішення ГУ Держгеокадастру у Сумській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність чи відмову у його наданні у формі наказу, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.

Таким чином лист ГУ Держгеокадастру від 29.08.2019 р. № Ш-12504-6005/21-19 не є належною відмовою у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність.

Такий висновок суду узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14.08.2019р. у справі № 480/4298/18, від 17.12.2018 року у справі № 509/4156/15-а, від 06.02.2019 р. у справі № 638/20447/14-а, що враховується судом в силу положень частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене вище, суд задовольняє позовні вимоги позивача в частині визнання протиправною та скасування відмови ГУ Держгеокадастру, викладеної в листі від 29.08.2019 № Ш-12504-6005/21-19, у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області.

Однак, зважаючи на те, що ГУ Держгеокадастру не було прийнято рішення про відмову позивачу надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у формі наказу, суд, з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати ГУ Держгеокадастру повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.07.2019 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області за межами населених пунктів, оскільки це є належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача.

Позиція з приводу обрання саме такого способу захисту порушеного права викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 05.03.2019 р. у справі № 2040/6320/18.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст.139 КАС України стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача 384грн.20коп. судових витрат у вигляді судового збору, сплаченого згідно з квитанцією від 05 вересня 2019 року № 0.0..1 (а.с.4).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчини дії - задовольнити частково.

Скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, викладену у листі від 29.08.2019 р. № Ш-12504-6005/21-19, у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Сумській області (вул. Герасима Кондратьєва, буд. 25, м. Суми, 40000, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) від 29.07.2019 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства та, за результатами її розгляду, прийняти рішення у формі наказу з урахуванням правової оцінки спірних правовідносин, наданої судом.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Герасима Кондратьєва, буд. 25, м. Суми, 40000, ) судовий збір в сумі 384грн.20коп. (триста вісімдесят чотири грн.20коп.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08 листопада 2019 року

Суддя О.О. Осіпова