Справа № 0340/1523/18
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 листопада 2019 року
м. Київ
справа №0340/1523/18
адміністративне провадження №К/9901/28926/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Саприкіної І. В., перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України на окрему ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В:
У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України (далі Міноборони), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати протокольне рішення комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 22 червня 2018 року № 65 (пункт 8) стосовно відмови позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;
- зобов`язати комісію Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, прийняти рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи, яка настала внаслідок поранення (контузії), пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, з урахуванням висновків суду.
Волинський окружний адміністративний суд рішенням від 31 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року, позов задовольнив.
Визнав протиправним та скасував пункт 8 рішення комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (протокол від 22 червня 2018 року № 65), про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Зобов`язав комісію Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, прийняти рішення за результатами розгляду заяви про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, яка настала внаслідок поранення (контузії), пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, з урахуванням висновків суду.
У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду із заявою про визнання протиправним рішення комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, прийнятого на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року.
Волинський окружний адміністративний суд окремою ухвалою від 01 липня 2019 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року, задовольнив заяву позивача.
Визнав протиправним рішення щодо повторної відмови у призначенні і виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, оформлене пунктом 30 протоколу засідання комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 24 травня 2019 року № 62, прийнятого на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 0340/1523/18.
Не погодившись з такими судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, 17 жовтня 2019 року відповідач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати окрему ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року і відмовити у задоволенні заяви.
Разом з цим, суд установив, що касаційна скарга не відповідає вимогам ст. 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), з огляду на таке.
Відповідно до ч. 4 ст. 330 КАС України до касаційної скарги додається, зокрема документ про сплату судового збору.
Усупереч зазначеної вище законодавчої норми скаржник не додав до своєї касаційної скарги документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі Закон № 3674-VI).
За змістом підп. 3 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
З касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у 2018 році та заявив одну позовну вимогу немайнового характеру.
Частиною 2 ст. 4 Закону № 3674-VI визначено, що ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.
Статтею 7 Закону України від 07 січня 2018 року № 2229-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено, що станом на 01 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 тис. 762 грн.
Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 1 409, 60 грн (200% від 1 762, 00*0,4).
Як убачається із змісту касаційної скарги, Міноборони заявило клопотання про відстрочення сплати судового збору, обґрунтовуючи його тим, що бюджетні видатки, в тому числі на сплату судового збору, здійснюються через Державну казначейську службу, що потребує певного часу, а тому не може надати документ про сплату судового збору на час звернення із цією касаційною скаргою.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України та ч. 1 ст. 8 Закону № 3674-VI суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Втім, посилання скаржника на неможливість своєчасно сплатити судовий збір не є підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору.
Крім того, суд наголошує на тому, що ст. 8 Закону № 3674-VI та ст. 133 КАС України передбачає можливість зменшення розміру належних до оплати судових витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково, або відстрочення/ розстрочення їх сплати виключно для фізичних осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених ст. 330 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 КАС України.
Відповідно до положень ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Таким чином, для усунення недоліків касаційної скарги Міноборони необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 тис. 409 грн, 60 коп. за такими реквізитами: отримувач коштів УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA7026007, код класифікації доходів бюджету 22030102 «Судовий збір» (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку 207; призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від (дата оскаржуваного рішення), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд), номер справи, у якій сплачується судовий збір, або надати до суду докази майнового стану позивача, що підтверджують неможливість сплати судового збору.
Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Ураховуючи викладене та керуючись ст. 169, 330, 332 КАС України, суд
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Міністерства оборони України на окрему ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії залишити без руху.
Надати Міністерству оборони України строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Саприкіна