Справа № 462/5528/19
Суддя: Кирилюк А. І.
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 462/5528/19
Провадження № 2-а/462/235/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Кирилюка А.І.

при секретарі Гула М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Воловецького ВП ГУ НП в Закарпатськоій області Щербей Михайла Ілліча про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до Залізничного районного суду м.Львова з адміністративним позовом до Управління патрульної служби МВС України у м. Львовіпро визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 320192 від 25.08.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, згідно якої його оштрафовано на 255 грн. за те, що він керуючи автомобілем «Фольксваген-Пассат», д.н.з. НОМЕР_1 , без переднього номерного знаку, невиконав вимоги дорожньої розмітки розділу 34 п.1 Правил дорожнього руху «вузька суцільна лінія». Свої вимоги мотивує тим, що правопорушення не вчиняв, в протоколі не відображено дійсні обставини події, а факт вчинення правопорушення не доведений жодними доказами. При цьому зазначив, що інспектором патрульної поліції при винесенні постанови не взято до уваги його пояснень та інших обставин. Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно, а вказана постанова інспектора патрульної поліції є незаконною та підлягає скасуванню.

До суду позивач подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не прибув, заперечень проти позову не подав. Враховуючи вимоги ст.205 КАС України, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Суд вважає, що відповідач не довів того факту, що при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови прийняв зазначене рішення на підставі об`єктивних доказів, оскільки жодного доказу на підтвердження обставин, викладених в оскаржуваній постанові суду не представлено.

Відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права і доводити правомірність своїх дій на стадії судового розгляду справи, однак, небажання відповідача надавати докази в судовому засіданні давало суду право вирішити справу, обмежившись доказами наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст.205 КАС України.

Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1 і ч.3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки чи відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, враховуючи, що норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Суд приймає до уваги пояснення позивача наведені в позові. При цьому, відповідачем не представлено суду доказів на спростування таких тверджень позивача.

Зі змісту ст. 280 КУпАП випливає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. З урахуванням наявних по справі доказів вбачається, що інспектором патрульної поліціїпорушено норми ст. 245 КУпАП, а саме відповідачем не було вжито належних заходів, спрямованих на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що в судовому засіданні не встановлено, а відповідачем не представлено жодного належного, об`єктивного та обґрунтованого доказу, який би спростовував доводи позивача та вказував на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, то суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, спірну постанову скасувати як незаконну, закривши провадження в справі.

Керуючись ст.242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 320192 від 25.08.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду в тридцяти денний строк з дня проголошення.

Суддя(підпис). З оригіналом згідно.

Суддя: А.І.Кирилюк