Справа № 0640/3445/18
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0640/3445/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черняхович Ірина Едуардівна

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

08 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року (суддя Черняхович І.Е.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації про зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію за втрачене сподкове нерухоме майно з урахуванням коефіцієнтів індексації житолового фонду,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації, в якому просить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому компенсацію за втрачене спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням коефіцієнтів індексації житлового фонду: 1,27 станом на 01.01.2015; 1,22 станом на 01.01.2016; 1,27 станом на 01.01.2017; 1,16 станом на 01.01.2018.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідачем було безпідставно відмовлено у нарахуванні та виплаті компенсації за втрачене нерухоме майно із застосуванням при розрахунку коефіцієнтів індексації житлового фонду за 2015-2018 роки, з мотивів відсутності обґрунтованих підстав для донарахування та її виплати.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, подавши відповідну апеляційну скаргу. У скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування та недоведеність судом обставин, що мають значення для справи та допущенні порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити адміністративний позов з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Зокрема, апелянт вказує, що на виконання рішення Олевського районного суду Житомирської області № 287/27/13-а від 25.07.2013 та постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Житомирській області від 28.05.2015 його було поставлено на чергу для виплати грошової компенсації у сумі 156963,00 грн. за втрачене нерухоме майно внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме: домоволодіння, що складається з житлового будинку та надвірних будівель по АДРЕСА_1 , яке було отримано ним у спадщину. Однак, вищезазначена компенсація йому на даний час не виплачена. За час його перебування в черзі для отримання компенсації вартість зданого на баланс сільської ради домоволодіння збільшилась, а тому він вважає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.08.1996 № 1024, не отримана ним компенсація в розмірі 156963,00 грн. повинна бути проіндексована.

Апеляційний розгляд справи здійснюєтьс в порядку письмового провадження,у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 , відповідно до рішення Олевського районного суду Житомирської області від 05.10.2010, у порядку спадкоємства за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , набув право власності на нерухоме майно, яке складається з житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Село Білокоровичі , Олевського району Житомирської області відповідно до «Переліку населених пунктів, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991, відноситься до 3-ї зони гарантованого добровільного відселення.

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 25.07.2013 у справі №287/27/13-а позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації було задоволено та зобов`язано поставити ОСОБА_1 на чергу для виплати грошової компенсації в розмірі 156963,00 грн. за втрачене спадкове нерухоме майно, а саме: житловий будинок з відповідними надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з знаходженням його на радіоактивно забрудненій території. Вищезазначена постанова суду набрала законної сили 18.09.2013.

11 жовтня 2013 року Олевським районним судом було видано виконавчий лист №287/27/13-а по вищезазначеній справі.

28 травня 2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з отриманням від боржника повідомлення про виконання рішення суду в повному обсязі.

04 червня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив донарахувати та виплату йому компенсацію за втрачене нерухоме майно (домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1 ) із застосуванням при розрахунку коефіцієнтів індексації житлового фонду за 2015-2018 роки, в сумі 358279,99 грн.

Листом від 19.06.2018 № 2885 Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації повідомило заявника, що на виконання постанови Олевського районного суду Житомирської області від 25.07.2013 у справі № 287/27/13-а його зараховано у чергу для виплати компенсації за втрачене нерухоме майно внаслідок Чорнобильської катастрофи в сумі 156963,00 грн., яка визначена на момент припинення права власності суб`єком оціночної діяльності - Житомирською товарною агропромисловою біржею, що діє на підставі сертифікату суб`єкта оціночної діяльності № 12471/11 від 20.09.2011. Крім того, відповідач вказав, що відповідно до статті 35 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Порядку виплати громадянам компенсації за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.11.2009 № 1243, вартість втраченого нерухомого майна визначається суб`єком оціночної діяльності на момент припинення права власності, а тому підстави для донарахування та виплати індексації за вищезазначене нерухоме майно за 2015-2018 роки в сумі 358279,99 грн. - відсутні. Також в листі було зазначено, що компенсацію буде виплачено ОСОБА_1 згідно черги, після надходження відповідного фінансування на забезпечення виконання судових рішень.

Позивач, вважаючи таку відмову Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації необґрунтованою та такою, що порушує його законні права та інтереси, звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що адміністративний позов позивача не підлягає задоволенню. Зокрема, на переконання суду, відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, у спірних правовідносинах діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Зокрема, на переконання суду, позивач, як спадкоємець за законом померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , перебуває у черзі для отримання грошової компенсації за здане, відповідно до статті 35 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи", домоволодіння, а особи, які перебувають у зазначеній черзі перед позивачем не отримали грошову компенсацію (індексацію) за втрачене майно. Крім того, враховуючи, що ОСОБА_1 був поставлений на чергу для отримання компенсації за втрачене домоволодіння після набрання законної сили Порядком №1243, суд вважає, що позовна вимога про проведення індексації вартості втраченого домоволодіння також не підлягає задоволенню.

Колегія суддів, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновками суду першої інстанції. Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до частин 6, 8 статті 4 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" громадяни, які відселяються або самостійно переселяються, користуються компенсаціями, передбаченими цим Законом. Порядок відселення та самостійного переселення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 35 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" компенсація громадянам за втрачене у зв`язку з евакуацією, відселенням або самостійним переселенням відповідно до статті 4 цього Закону майно, включає грошову компенсацію у повному розмірі вартості жилих, дачних, садових будинків, гаражів, господарських будівель та споруд, яка здійснюється за цінами, встановленими на момент припинення права власності.

Судом встановлено, що позивач перебуває у черзі для виплати компенсації за втрачене внаслідок Чорнобильської катастрофи нерухоме майно. (а.с. 30).

Відповідно до пункту 7 Положення про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року за №755, грошова компенсація перераховується на особистий рахунок переселенця (спадкоємця) у порядку черги, встановленої місцевими органами виконавчої влади.

Як вірно вказав суд першої інстанції У зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 18 листопада 2009 року №1243 «Про затвердження Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території» (набрала чинності 28 листопада 2009 року) визнана такою, що втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року № 755 "Про затвердження Положення про порядок виплати компенсацій громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій" та затверджено Порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території.

Згідно з пунктом 1 Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009року № 1243, цей Порядок визначає механізм виплати громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, компенсації за майно, втрачене у зв`язку з їх відселенням або самостійним переселенням відповідно до статті 4 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином вбачаєтья, що дія цього Порядку поширюється на громадян, які не отримали зазначену компенсацію на дату набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в тому числі тих громадян, які перебувають на черзі на отримання компенсації.

Згідно з пунктом 5 Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 року №1243, сума компенсації перераховується за рішенням райдержадміністрації (виконавчого органу ради міста обласного значення), що прийнято на підставі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку, відділенням Державного казначейства місця відселення на особистий рахунок переселенця або спадкоємця, відкритий ним у будь-якому банку України, у порядку черговості, встановленої райдержадміністрацією (виконавчим органом ради міста обласного значення) з урахуванням дати реєстрації заяви щодо отримання компенсації в обліковому журналі. Контроль та відповідальність за дотриманням черговості покладається на райдержадміністрацію (виконавчий орган ради міста обласного значення).

Отже, виплата компенсації не обмежена будь-яким терміном чи періодом, а питання щодо виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території законодавчо урегульовано.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду від 17.03.2016 у справі №К/800/41543/15 (286/2220/15-а).

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , перебуває у черзі для отримання грошової компенсації за здане, відповідно до статті 35 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи", домоволодіння, а особи, які перебувають у зазначеній черзі перед позивачем не отримали грошову компенсацію (індексацію) за втрачене майно, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Що стосується індексації вартості втраченого домоволодіння, колегя суддів зауважує, що згідно Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 року №1243, дія якого поширюється на громадян, які не отримали зазначену компенсацію на дату набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в тому числі тих громадян, які перебувають на черзі на отримання компенсації, не передбачено здійснення нарахування та виплати індексації вартості домоволодінь громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, у спірних правовідносинах діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України дії відповідача в даному випадку відповідають критеріям, що наведені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Житомирський окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В. Шидловський В.Б.