Справа № 520/7830/19
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 листопада 2019 р.Справа № 520/7830/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Старосуда М.І. , Мельнікової Л.В. ,

розглянувши клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 року по справі № 520/7830/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-будівельна компанія СМП-17"

до Головного управління ДФС у Харківській області , Державної фіскальної служби України

про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-будівельна компанія СМП-17" до Головного управління ДФС у Харківській області , Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

На зазначене рішення суду Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2019 апеляційну скаргу залишено без руху через не сплату судового збору та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення її без руху.

08.11.2019 року на адресу Другого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги та відстрочення сплати судового збору.

Клопотання про відстрочення сплати судового збору обгрунтовано тим, що ГУ ДФС у Харківській області має намір усунути недоліки апеляційної скарги, проте на даний час у скаржника відсутні кошти на сплату судового збору.

Розглянувши вказане клопотання про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів приходить до висновку про відмову в його задоволенні, виходячи з наступного.

За приписами частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Відповідач, маючи однаковий обсяг процесуальних прав і обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діє як суб`єкт владних повноважень та є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому обмежене її фінансування, зокрема, в частині видатків, передбачених на сплату судового збору, не є підставою для відстрочення, розстрочення, зменшення розміру або звільнення від сплати судових витрат останнього, оскільки кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі установи своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до частин першої та другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Статтею 2 Закону України "Про судовий збір" визначено, що платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Сттатею 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено умови, перелік суб`єктів та коло певних правовідносин, за яких суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Отже, Кодексом адміністративного судочинства України та Законом України "Про судовий збір" встановлено вичерпний перелік умов, суб`єктів та коло правовідносин, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема відстрочити сплату судового збору.

Статтею 129 Конституції України, як однією із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При здійсненні судочинства, суд повинен забезпечити процесуальну рівність сторін, не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою.

Так, відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

У даному випадку, обов`язок учасника справи щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги, передбачений пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», і не може порушити принципу розумної пропорційності, доступу до суду, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто суб`єктами, що реалізують свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Таким чином, особа, яка звертається до суду апеляційної інстанції, повинна дотримуватися вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги та вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання такого обов`язку.

Проаналізувавши викладене та зміст клопотання про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів вважає, що відповідачем не наведено обставин, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність достатніх підстав для відстрочення сплати судового збору, та не обґрунтовано належними і допустимими доказами відсутність можливості сплатити судовий збір у встановлених законом порядку і розмірі. Посилання податкового органу на відсутність коштів не може вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору.

За таких обставин, у суду відсутні правові підстави для задоволення клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору.

Наведені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, наведеної в ухвалі Верховного Суду від 11.03.2019 №826/10785/16.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів, розглянувши вказане клопотання в частині продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, дійшла висновку про відмову в його задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

В обгрунтування клопотання відповідач зазначає про не можливість сплати судового збору у строк, встановлений судом, у зв`язку з відсутністю коштів, що підтверджується копією довідки від 05.11.2019 №623/20-40-05-29.

Відповідно до вказаної довідки станом на 12.00 год. 05.11.2019 року на рахунку Головного управління ДФС у Харківській області відсутні кошти для сплати судового збору.

Між тим, скаржником не надано жодних інших доказів, які б підтверджували неможливість сплати судового збору за весь період, починаючи з моменту отримання копії ухвали про залишення без руху апеляційної скарги, а саме з 30.10.2019, до моменту подання клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, крім 12.00 год. 05.11.2019 року.

Колегія суддів зазначає, що майновий стан сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, доказами.

Таким чином, для продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі Креуз проти Польщі, вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Відповідачем не надано жодних доказів, які б підтверджували неможливість сплати судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Рівність усіх учасників справи перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Сплата судового збору за подання апеляційної скарги в силу положень п. 6 ч. 5 ст. 44, п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з апеляційною скаргою.

Таким чином, враховуючи відсутність доказів, які б обґрунтовували не можливість сплати відповідачем судового збору у продовж усього строку, встановленого судом, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, оскільки скаржником не надано доказів на підтвердження неможливості його сплати.

Згідно з ч. 3 ст. 121 КАС України якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом,-судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Керуючись ст. ст. 121 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Харківській області про відстрочення сплати судового збору по справі № 520/7830/19 -відмовити.

В задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Харківській області про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги по справі № 520/7830/19 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко Я.М.
Судді(підпис) (підпис) Старосуд М.І. Мельнікова Л.В.