Справа № 460/2060/19
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 листопада 2019 року м. Рівне №460/2060/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Махаринця Д.Є. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Головного управління ДФС у Рівненській області
доКомунального підприємства "Костопільводоканал"
про стягнення коштів за податковим боргом, -
В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Рівненській області (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства "Костопільводоканал" (далі -відповідач, КП "Костопільводоканал") в якому, з урахуванням заяви від 23.10.2019 про зміну позовних вимог, просить суд: стягнути кошти з Комунального підприємства "Костопільводоканал", яке має податковий борг, з рахунків такого платника, на суму податкового боргу 429 093,41 грн.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що за відповідачем обліковується податковий борг з податку на додану вартість у загальному розмірі 429093,41 грн. Відповідачем самостійно у встановлені законом терміни суми грошових зобов`язань сплачені не були, надіслана податкова вимога не виконана, а тому контролюючий орган звернувся про стягнення податкового боргу в судовому порядку. За таких обставин сторона позивача просила позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 23.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов.

У встановлений судом строк відповідачем до суду подано відзив, у якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. Відзив обґрунтовано тим, що відповідач погоджується із сумою податкової заборгованості, однак позивачем, при підготовці позову не було враховано обставин непереборної сили (рішення державних органів), які зумовили тимчасову неможливість виконання зобов`язань відповідачем. Зазначає, що відповідач є єдиним підприємством, яке здійснює централізоване водопостачання та водовідведення у м. Костопіль, працюючи на умовах дії тарифів, встановлених рішенням уповноваженого органу, що не покривають фактичних витрат підприємства та є передумовою створення нестабільного фінансового стану підприємства, який полягає у виникненні кредиторської заборгованості, у тому числі, перед державою - з податкових платежів. Вказує про те, що відповідачем укладено договори про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.05.2017 №332 на загальну суму 398708,16 грн. для погашення заборгованості відповідача з податку на додану вартість від 13.11.2017 №7/1 та від 20.12.2017 №10-1. Зважаючи на те, що на даний час у зв`язку із неотриманням відповідачем відповідних коштів державної субвенції за вказаними договорами на загальну суму 398708,16 грн. для погашення заборгованості з податку на додану вартість, погасити відповідну заборгованість підприємства на визначену у позові суму неможливо з незалежних від відповідача причин. З огляду на наведене, відповідач вважає, що погашення податкового боргу, який є предметом позову, за рахунок субвенції з державного бюджету передбаченого чинними нормативно-правовими актами та здійсненими на їх виконання правочинами, а тому подання позову в цій частині є передчасним та безпідставним.

Одночасно з поданням відзиву на позовну заяву, відповідачем подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Щодо клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд зазначає наступне.

Оцінивши категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, обраний позивачем спосіб захисту його прав, свобод та інтересів розгляд справи було вирішено провести без виклику сторін.

Статтею 12 КАС України визначені форми адміністративного судочинства.

Так, адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом. (п.5)

Для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо: оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.6).

Вирішуючи заявлене клопотання суд не встановив підстав для їх задоволення та переходу до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що Комунальне підприємство "Костопільводоканал" зареєстроване юридичною особою, має відкриті рахунки у банках та перебуває на обліку в Головному управлінні ДФС у Рівненській області, як платник податків.

За даними обліку позивача за Комунальним підприємством "Костопільводоканал" рахується податковий борг з податку на додану вартість в загальному розмірі 429 093,41 грн., що виник на підставі самостійно задекларованих, але не сплачених сум, а також застосованих штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податків, а саме на підставі: податкового повідомлення-рішення (форм "Ш") № від 03.06.2019; податкової декларації з податку на додану вартість № від 22.07.2019; податкової декларації з податку на додану вартість № від 20.08.2019; податкової декларації з податку на додану вартість № від 18.09.2019.

Разом з тим, з метою погашення податкового боргу, ГУ ДФС у Рівненській області для позивача було сформовано податкову вимогу №1136-17 від 17.01.2018, яка отримана відповідачем, у встановленому законом порядку ним не оскаржувалася.

Ці обставини підтверджені дослідженими доказами: розрахунком виникнення податкового боргу, податковою звітністю, податковими повідомленнями-рішеннями, обліковими картками платника податків, корінцем податкової вимоги від 17.01.2018 №1136-17.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Стаття 67 Конституції України передбачає обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно зі ст.9 Податкового кодексу України, податок на додану вартість належить до загальнодержавних податків і зборів та справляється на всій території України.

Відповідно до п.16.1.4. ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Стаття 19-1 Податкового кодексу України визначає функції органів доходів і зборів, до яких зокрема відноситься здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, своєчасністю подання податкової звітності, здійснення контролю за погашенням податкового боргу з податків та зборів платників податків, у тому числі тих, майно яких перебуває у податковій заставі, організовує роботу та здійснює контроль за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку, здійснює інші функції, визначені цим Кодексом та законами України.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.56.11 ст.56 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.

За змістом п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом з причин, пов`язаних з порушенням податкового законодавства (за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу), платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, в силу вимог п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України, у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Оскільки відповідач не оскаржував податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, то загальна сума податкового боргу є узгодженою і підлягає сплаті.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.95.3 ст. 95 ПУ України).

Пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів та митних платежів, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві.

Так, виходячи зі змісту позовної заяви, ціни позову вказаної в позовній заяві та розрахунку виникнення заборгованості згідно інтегрованої картки, за відповідачем рахується податковий борг, а саме: по податку на додану вартість в сумі 429 093,41 грн.

Разом з тим, щодо посилання відповідача відносно того, що у зв`язку із неотриманням ним коштів державної субвенції на загальну суму 398708,16 грн. для погашення заборгованості з податку на додану вартість, у підприємства відсутня з незалежних від нього причин можливість погасити відповідну заборгованість на визначену у позові суму, суд зазначає наступне.

Вказане не є підставою для звільнення платника податків від обов`язку вчасної сплати встановлених чинним законодавством податків та не виклює відповідальності за неналежне виконання цих обов`язків.

Також слід зазначити, що відсутність у платника податків коштів не звільняє від обов`язку платника податків сплачувати узгоджені грошові зобов`язання.

Наведене узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №804/20015/14.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

Судові витрати по справі на користь сторін не стягуються.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Головного управління ДФС у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул. Відінська, 12, ) до Комунального підприємства "Костопільводоканал" (35000, Рівненська область, м. Костопіль, вул. Сарненська, 30А, ) про стягнення коштів за податковим боргом - задовольнити.

Стягнути кошти з Комунального підприємства "Костопільводоканал", яке має податковий борг, з рахунків такого платника, на суму податкового боргу 429 093,41 грн., а саме податок на додану вартість, на рахунок 7221 Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, , одержувач: УК у Костопільському районі/Костопільський р-н/14010100.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 08 листопада 2019 року.

Суддя Махаринець Д.Є.