Справа № 240/9363/19
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року м. Житомир

справа № 240/9363/19

категорія 108080100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Укрпалетсистем" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

встановив:

Приватне підприємство "Укрпалетсистем" звернулося до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № від 24.07.2019 в частині штрафної санкції у сумі розміром 262484,34 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в період з 21 травня 2019 року по 30 травня 2019 року уповноваженими особами відповідача проведена фактична перевірка автозаправного комплексу АЗК та АГЗП №109 (далі - АЗК та АГЗП №109) за адресою: м.Київ, вул.Затишна, буд.3. За результатами перевірки контролюючим органом складено акт фактичної перевірки від 30.05.2019 (далі - акт перевірки), відповідно до висновків якого, 28.05.2019 при вибірковому знятті залишків товарів, що знаходились в реалізації магазину, особами, що здійснювали перевірку виявлено необліковані товарно-матеріальні запаси на суму розміром 131242,17 грн, окрім того, при вибірковому знятті залишків паливно-мастильних матеріалів встановлено нестача/надлишок палива та газу в розмірі 295 л на загальну суму 6583,4 грн.

На підставі вказаного акту перевірки, внаслідок виявлених порушень 24.06.2019 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № про застосування до підприємства штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 265279,14 грн.

Позивач, не погоджуючись із оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням в частині, просить його скасувати, оскільки вважає, що висновок осіб, які здійснювали перевірку, про те, що на підприємстві не ведеться облік товарних запасів на складах, а також про наявність з боку Приватного підприємства «Укрпалетсистем» (далі - ПП «Укрпалетсистем») порушень вимог п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», є безпідставним.

Вказує, що відповідно до п.2 наказу «Про облікову політику ПП «Укрпалетсистем» від 31.12.2015 №127 при роздрібній торгівлі на АЗК застосовується метод обліку запасів за ціною продажу покупцям і таким чином, за умови застосування саме такого методу, підприємства роздрібної торгівлі можуть вести аналітичний облік товарів тільки в сумовому вираженні.

Тобто, ПП «Укрпалетсистем», яке має мережу АЗК та АГЗП, обрано облікову політику, відповідно до якої первинні документи (накладні від постачальників) зберігаються за місцем ведення бухгалтерського обліку, а не за місцем реалізації товарів, які закуповуються позивачем, а не конкретною АЗК чи АГЗП, в даному випадку - АЗК та АГЗП №109, розташованої за адресою: м.Київ, вул.Затишна, буд.3. При цьому, всі накладні від постачальників, що надходять на АЗК та АГЗП з товаром, після їх опрацювання передаються кожні 15 днів разом зі звітом в центральний офіс де ведеться бухгалтерський облік. Саме тому, на АЗК та АГЗП знаходяться накладні на товар, які лише отримані від постачальників та ще не передані разом із товарним звітом до центрального офісу.

Також вказує, що ПП «Укрпалетсистем» визнано штрафні (фінансові) санкції за нестачу/надлишок палива у розмірі 2794,8 грн за надлишок палива в об"ємі 51 л за ціною 27,40 грн за 1 л, та добровільно сплатило їх, що підтверджується відповідним платіжним документом.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням в частині що оскаржується, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до ухвали суду від 24.07.2019 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 16.08.2019 за правилами загального позовного провадження.

15 серпня 2019 року відповідач надіслав на електронну адресу суду відзив на позовну заяву (вх.№18928/19), в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість.

В обґрунтування своїх доводів щодо правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення в частині, що оскаржується позивачем зазначає, що при проведенні 28.05.2019 вибіркового зняття залишків товарів, що знаходились в реалізації (магазин) встановлено неведення обліку товарно-матеріальних запасів на загальну суму розміром 131242,17 грн в порядку, визначеному законодавством.

На письмовий запит перевіряючих від 28.05.2019 в підтвердження ведення бухгалтерського обліку в магазині, надати станом на 10:00 год 28.05.2019 оборотно-сальдову відомість по рахунку №282 (Товари в торгівлі), в якій згідно з вимогами діючого законодавства ведеться облік руху товарно-матеріальних цінностей, що надійшли на АЗК та АГЗП №109 (магазин) з метою продажу, матеріально-відповідальними працівниками підприємства оборотно-сальдова відомість не надано.

На письмовий запит перевіряючих від 28.05.2019, який отримано начальником АЗК та АГЗП №109, надати на початок проведення вибіркового зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, які знаходились в магазині станом на 10:00 год 28.05.2019 оборотно-сальдову відомість по рахунку № НОМЕР_1 ( Товари в торгівлі) в розрізі найменувань, кількості та вартості товарів, ОСОБА_2 оборотно-сальдову відомість не надала. Замість даного бухгалтерського документу під час отримання примірка акту перевірки перевіряючим надана оборотно-сальдова відомість по рахунку 28.2 "склад" за період з 01.05.2019 по 27.05.2019 в сумовому вигляді. Зазначена відомість не надана і під час розгляду заперечень.

Отже підприємством ні під час проведення вибіркового зняття залишків товарно-матеріальних цінностей в магазині АЗК та АГЗП №109, ні під час розгляду заперечень ПП "Укрпалетсистем" не надано підтвердження ведення обліку в місці реалізації товарів, а саме: оборотно-сальдову відомість по рахунку №282 (Товари в торгівлі) становм на 28.05.2019 в розрізі найменувань, кількості та вартості товарів.

В обґрунтування своїх доводів, викладених у відзиві на позовну заяву, посилається на висновки Верховного Суду у справі №К/9901/9496/18 від 06.11.2018, відповідно до яких, підприємство у разі допущення порушення вимог п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» щодо неведення у встановленому законодавством порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, несе відповідальність відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до довідки від 19.08.2019 розгляд справи призначеної на 16.08.2019 відкладено на 04.09.2019 у зв"язку з наданням головуючому судді - 16.08.2019, вільного від роботи дня, за роботу під час розгляду виборчої справи у позаробочий час.

Згідно з протокольною ухвалою суду від 04.09.2019 підготовче засідання у справі відкладено на 20.09.2019 у зв"язку з відсутністю у суду доказів належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до протокольної ухвали суду від 20.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 15.10.2019.

Представник позивача в судовому засіданні, 15.10.2019, позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

У визначений день та час, 15.10.2019, відповідач не надіслав до суду свого повноважного представника, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки свого повноважного представника суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надсилав.

В ході судового розгляду справи 15.10.2019 судом оголошено зміст позовної заяви, заслухано пояснення представника позивача, оголошено зміст відзиву на позовну заяву, досліджено письмові докази, долучені до матеріалів справи та поставлено на обговорення питання про можливість переходу суду у письмове провадження для подальшого розгляду справи.

Представник позивача не заперечував проти переходу суду до подальшого розгляду справи у письмовому провадженні.

Суд, заслухавши думку представника позивача та враховуючи неявку в судове засідання представника відповідача, відповідно до протокольної ухвали суду, на місці, ухвалив перейти для подальшого розгляду справи у письмове провадження.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складене у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Приватне підприємство «Укрпалетсистем» () зареєстроване як юридична особа з 27.03.2003, перебуває на обліку в Офісі великих платників податків Державної фіскальної служби. Основний вид діяльності згідно з КВЕД: 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібними паливом і подібними продуктами, зареєстроване за адресою: вул.Березюка, буд.15, с.Ушомир, Коростенський район, Житомирська область, 11571 (а.с.10).

Службовими особами Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на підставі наказу від 17.05.2019 №1079 в період з 21.05.2019 по 30.05.2019 проведено фактичну перевірку господарської одиниці ПП «Укрпалетсистем» -АЗК та АГЗП №109 за адресою: вул.Затишна, буд.3, м.Київ) на предмет додержання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, виробництва та обігу підакцизних товарів, за результатами якої складено акт (довідка) фактичної перевірки від 30.05.2019 (далі - акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що полягає у реалізації та зберіганні на АЗК та АГЗП №109 не облікованого в установленому законодавством порядку товару. При проведенні 28.05.2019 вибіркового зняття залишків товарів, що знаходились в реалізації (магазин), встановлено не здійснення обліку, в порядку встановленому законодавством, товарно-матеріальних запасів на загальну суму розміром 131242,17 грн.

На письмовий запит перевіряючих від 28.05.2019 б/н, у підтвердження ведення бухгалтерського обліку в магазині надати оборотно-сальдову відомість по рахунку №282 (Товари в торгівлі), в якій згідно з вимогам чинного законодавства, ведення облік руху товарно-матеріальних цінностей, що надійшли на підприємство з метою продажу, матеріально-відповідальними працівниками ПП "Укпалетсистем" роздруковані товарні звіти РРО із залишками товарів на складі. З усних пояснень начальника АЗК та АГЗП №109 встановлено, що бухгалтерський рахунок №282 на АЗК та АГЗП №109 не ведеться. В акті також вказано, що від надання письмових пояснень по даному питанню начальник АЗК та АГЗП №109 ОСОБА_2 відмовилась.

Тому в акті перевірки зроблено висновок, що облік руху та наявності товару, що знаходиться на підприємстві роздрібної торгівлі по рахунку НОМЕР_1 відповідно до вимог діючого законодавства не ведеться.

Також під час зняття залишків паливно-мастильних матеріалів станом на 28.05.2019 встановлено нестача/надлишок палива та газу в об"ємі 295 л на суму у розмірі 6583,4 грн (а.с.11-12).

На підставі акта перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.06.2019 № відповідно до якого до ПП «Укрпалетсистем» застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у розмірі 265279,14 грн, яке позивач оскаржує в частині суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 262484,34 грн (а.с.14).

Суд зауважує, що позивач у прохальній частині позовної заяви просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.07.2019 №, однак до матеріалів справи долучене податкове повідомлення-рішення від 24.06.2019 №. Окрім того, відповідачем не оспорюється, що штрафні (фінансові) санкції у сумі розміром 262484,34 грн за порушення п.12 ч.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовані до позивача на підставі податкового повідомлення-рішення 24.06.2019 №, з огляду на викладене суд вважає, що у прохальній частині позовної заяви позивачем допущено технічну описку, яка не впливає на суть вирішення даного спору.

Частково не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи оскаржуване рішення в оскаржуваній частині на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд не може визнати його таким, що узгоджується з правовими положеннями законів України, зважаючи на наступне.

Згідно з п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі - Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг») суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Отже, зазначене правопорушення дійсне за обставини, коли платник податку здійснює реалізацію товарів, які необліковані у встановленому порядку.

Положення Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" не визначають порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, а лише вказують на обов`язок суб`єктів господарювання вести такий облік.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-ХІV (далі - Закон України №996).

Згідно з положеннями статті 1 Закону України №996 бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; облікова політика - сукупність принципів, методів і процедур, що використовуються підприємством для ведення бухгалтерського обліку, складання та подання фінансової звітності.

Частиною 2 ст.8 Закону України України №996 передбачено, що питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Відповідно до статті 9 Закону України №996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 1 ст. 14 Закону України № 996 визначено, що підприємства зобов`язані подавати фінансову звітність органам, до сфери управління яких вони належать, трудовим колективам на їх вимогу, власникам (засновникам) відповідно до установчих документів, якщо інше не передбачено цим Законом. Органам державної влади та іншим користувачам фінансова звітність подається відповідно до законодавства.

Отже, враховуючи наведене, документами, що є підставою для внесення записів до бухгалтерського обліку, та які відповідно підтверджують оприбуткування товарних запасів, є накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, тощо.

У такому випадку, суд критично ставиться до доводів контролюючого органу про необхідність знаходження в місцях здійснення торгівлі документів на придбання товару, оскільки у силу приписів ст. ст. 1, 8, 9 та 14 Закону України №996 такі документи мають знаходитись за місцезнаходженням суб`єкта права.

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що АЗК та АГЗП №109 (магазин) на якому проводилася фактична перевірка, не має статусу відокремленого підрозділу, який зобов`язаний вести окремий бухгалтерський облік своїх господарських операцій.

Відповідно до пп.4 п.3 Розділу 3 наказу про «Про облікову політику ПП «Укрпалетсистем» від 31.12.2015 №127 наказано організувати аналітичний облік руху товарно-матеріальних цінностей таким чином за підрозділами: в бухгалтерії - сумовому вимірі: на складах - у кількісному вираженні. Користуючись правами та положеннями ст.8 ч.5 Закону про бухгалтерський облік для обліку руху і наявності супутніх товарів підприємство використовує субрахунок НОМЕР_1 "Товари в торгівлі" (при оподаткуванні товарів на склад може також використовуватися субрахунок 281 "Товари на складі").

Облік руху і наявності супутніх товарів (продовольчих та непродовольчих в магазинах) проводиться бухгалтерією в головному офісі, що розташований в м.Коростень за продажними цінами, тобто в цінах, за якими товар продається покупцям. При надходженні товарів підприємство відображає в обліку і суму торгової націнки, яка відображається на субрахунку 285 "Торгова націнка".

Оригінали первинних документів, щодо яких відбувається облік руху і наявності супутніх товарі (зокрема на АЗС/АЗК) передаються щодекадно з товарним звітом об"єкта господарювання, які після опрацювання передаються на затвердження та до архіву підприємства (а.с.98-108).

Як свідчать матеріали справи, контролюючим органом за результатами фактичної перевірки на АЗК та АГЗП №109 встановлено, що позивач не веде облік товарів за місцем його реалізації і зберігання, а саме за адресою місцезнаходження АЗК та АГЗК №109 (магазин): вул.Затишна, буд.3, м.Київ.

З огляду на системний аналіз правових норм та фактично встановлені обставини справи, суд дійшов до висновку, що використання позивачем субрахунку НОМЕР_1 "Товари в торгівлі" з метою бухгалтерського обліку руху і наявності супутніх товарів (продовольчих та непродовольчих в магазинах), зокрема, на АЗК та АГЗК №109 (магазин), не свідчить про те, що підприємство у встановленому законодавством порядку не веде облік товарних запасів.

З огляду на викладене, доводи контролюючого органу про відсутність облікових документів на товар, який підлягає реалізації на підставі зняття залишків при проведенні фактичної перевірки 28.05.2019 є безпідставними, оскільки контролюючим органом встановлено наявність залишків товарно-матеріальних цінностей на підставі оборотно-сальдової відомості по рахунку №28.2 "склад" у розмірі 131242,17 грн, тобто із фактично наявного товару на складі АЗК та АГЗП №109.

Підпунктом 20.1.9 п.20.1 ст.20 Податково кодексу України передбачено право контролюючого органу вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

Вимога про проведення інвентаризації не означає проведення такої інвентаризації службовими особами контролюючого органу.

Також відповідно до пп. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Суд зауважує, що 28.05.2019 уповноваженими особами позивача на підставі наказу "Про проведення інвентаризації залишків товарів" від 27.05.2019 №75 здійснено інвентаризацію супутніх товарів на АЗС та АГЗП №109, яка знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Затишна, буд.3. За результатами звірки фактичних і облікових залишків матеріальних цінностей не виявлено нестачі та/або лишку (а.с.30, 31 33, 34-54).

Працівники органу Державної фіскальної служби України відмовились від підписання актів перевірки фактичних залишків товарів на АЗК №109, яка знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Затишна, буд.3., згідно з наказом №1079 від 17.05.2019 "Про проведення фактичної перевірки ПП "Укрпалетсистем"" та додатку до запиту від 24.05.2019, про що свідчить складений акт від 28.05.2019. Однак обґрунтованого пояснення та доказів на спростування відмови від підписання актів перевірки фактичних залишків товарів на АЗК №109, відповідачем до суду не надано (а.с. 55).

Матеріали справи свідчать, що передбачені законом первинні документи на підставі яких здійснюється бухгалтерський облік товарних запасів, передаються до бухгалтерії ПП "Укрпалетсистем", яке розташоване в м.Коростень Житомирської області. Тобто, після первинної бухгалтерської обробки в місцях приймання товару від постачальника та подальшої реалізації товарів, накладні та товарно-транспортні документи зберігаються в бухгалтерії ПП "Укрпалетсистем", що не заборонено законом, а не за місцем здійснення реалізації товарів - на АЗС та АГЗП №109 (магазин), розташований за адресою: м.Київ, вул.Затишна, буд.3.

Зазначені товари на суму 131242,17 грн обліковані згідно зі ст.1, 8, 9 та 14 Закону України №996, документи зберігаються за місцезнаходження юридичної особи. На торгівельній точці АЗС та АГЗП №109 за адресою м.Київ, вул.Затишна, буд.3 такі документи не зберігаються.

Щодо доводів контролюючого органу з посиланням на правову позицію Верховного Суду у постанові від 06.11.2018, номер провадження №К/9901/9496/18, про те що за наявності порушення вимог п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» щодо не ведення у встановленому законодавством порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, застосовуються передбачені чинним законодавством санкції, суд зазначає наступне.

При вирішенні даної справи вказана правова позиція Верховного Суду не може бути застосована, у зв"язку з тим, що зазначений висновок Верховним Судом був зроблений з підстав ненадання до перевірки податковому органу доказів ведення обліку товарів в іншому місці ніж за місцем їх реалізації та зберігання чи за місцезнаходженням (юридичною адресою) підприємства та ненадання доказів на підтвердження визначеного підприємством порядку здійснення облікової політики підприємства, а тому не відповідає фактичним обставинам даної справи.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що порушення ПП "Укрпалетсистем" п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у розмірі 262484,34 грн не підтверджується матеріалами справи.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 24.06.2019 № в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 262484,34 грн є протиправним та підлягає скасуванню. В іншій частині вказане податкове повідомлення-рішення позивачем не оскаржується.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов Приватного підприємства "Укрпалетсистем" (вул.Березюка, буд.15, с.Ушомир, Коростенський район, Житомирська область, 11574, ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (вул.Дегтярівська, буд.11-г, м.Київ, 04119, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № від 24.06.2019 в частині застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 262484 (двісті шістдесят дві тисячі чотириста вісімдесят чотири) грн 34 (тридцять чотири) коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь Приватного підприємства "Укрпалетсистем" судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 3937 (три тисячі дев"ятсот тридцять сім) грн 27 (двадцять сім) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду складено у повному обсязі 11 листопада 2019 року.

Суддя А.В. Горовенко