Справа № 520/1076/19
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

07 листопада 2019 р. рокуСправа № 520/1076/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Жигилія С.П. , Спаскіна О.А. ,
за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду питання про прийняття додаткової постанови в адміністративній справі за апеляційною скаргою Одеської митниці ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., м. Харків, повний текст складено 21.06.19 по справі № 520/1076/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив"
до Одеської митниці ДФС
про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Одеської митниці ДФС, в якому просив суд скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості від 17.10.2018 № UA500060/2018/000048/2; зобов`язати Одеську митницю ДФС підготувати висновок про повернення з Державного бюджету України ТОВ "ТРЕЙД МАССИВ" суму надмірно сплаченого податку на додану вартість та ввізного мита за митною декларацією ІМ40ДЕ №500060/2018/031597 від 17.10.2018 подати його для виконання Головному управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2019 адміністративний позов було задоволено частково.

Скасовано рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості від 17.10.2018 № UA500060/2018/000048/2.

В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.10.19 апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС залишено без задоволення, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2019 по справі № 520/1076/19 залишено без змін.

Від представника позивача - адвоката Хоменко Юлії Анатоліївни до суду апеляційної інстанції надійшла заява про розподіл судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу в розмірі 13578 грн ( тринадцять тисяч п`ятсот сімдесят вісім) 30 (тридцять) коп. із розрахунком розміру витрат понесених позивачем за отримання правничої допомоги. Також представник позивача просила розглянути заяву від 19.08.2019 про розподіл 3000 грн витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з підготовкою відзиву на апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на додаткову постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2019.

Від представника відповідача до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, та витрат, що пов`язані з прибуттям представника позивача до суду. У заяві відповідач зазначив, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу та витрат, що пов`язані з прибуттям до суду у сумі 13758,30 грн складає майже 10,26% від різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, а тому вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним та неспівмірним зі складністю справи, ціною позову та (або) значенням справи для сторін. Крім того, зазначає, що витрати адвоката Хоменко Ю.А. на відрядження до м. Харкова не можуть вважатися втраченим заробітком чи відривом від звичайних занять, а тому не підлягають відшкодуванню.

Відповідно до частини 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розгляд заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України проведено без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи клопотання про ухвалення додаткового судового рішення, враховуючи заяву про зменшення судових витрат, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що таке клопотання підлягає частковому задоволенню.

За змістом частин першої та другої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Так, за правилами Кодексу адміністративного судочинства України суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених положеннями Кодексу адміністративного судочинства України. Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Враховуючи те, що при апеляційному розгляді справи судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про необхідність прийняття додаткової постанови.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, слід враховувати, що за змістом статті 139 КАС України розподілу підлягають усі здійснені документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Приписи ч. 3 ст. 134 КАС України визначають, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому в силу положень ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Згідно позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 24.04.2018 по справі № 814/1258/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами із наданням, зокрема, розрахунків (калькуляції) вартості правової допомоги, а не лише з визначенням загальної вартості наданої допомоги. Такий розрахунок може бути відображений у звіті про виконану роботу, розрахунку чи акті здачі-приймання робіт із конкретизацією кожної вчиненої процесуальної дії.

На підтвердження витрат на правову допомогу, надану протягом розгляду справи в суді апеляційної інстанції, позивачем надано до матеріалів справи договір про надання правової (правничої) допомоги № 18 від 22.11.2018, копію рахунку № 52 від 24.10.2019 на оплату наданих послуг на суму 13 758,30 грн, копію платіжного доручення № 93844 на суму 13758,30 грн, акт приймання - передачі наданих послуг № 42 від 29.10.2019 з детальним описом наданих послуг та їх вартістю (т.2 а.с. 32-39, 205-207).

Відповідно до акта приймання передачі наданих послуг та рахунку на оплату послуг виконавцем надано послуги з правової допомоги, які складаються з аналізу апеляційної скарги відповідача на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2019 (3 години), аналіз додаткових пояснень відповідача від 09.10.2019 (1 година), аналіз судової практики (1 година), підготовка та направлення відзиву на апеляційну скаргу з поясненнями щодо додаткових пояснень відповідача (3 години); участь у судовому засіданні (1 година).

Дослідивши надані позивачем документи, колегія суддів зазначає, що витрати за надання: аналізу апеляційної скарги відповідача на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2019 (3 години), аналіз додаткових пояснень відповідача від 09.10.2019 (1 година), аналіз судової практики (1 година) не підлягають відшкодуванню, оскільки позивачем не наведено достатнього обгрунтування необхідності надання таких послуг в межах розгляду цієї справи та такої значної вартості наданих послуг.

Колегія суддів зазначає, що підготовка та направлення відзиву на апеляційну скаргу з поясненнями щодо додаткових пояснень відповідача фактично включає до свого складу як аналіз апеляційної скарги відповідача, так і аналіз додаткових пояснень відповідача із посилання на відповідну судову практику, тому аналіз апеляційної скарги, додаткових пояснень відповідача, судової практики не може бути самостійною складовою витрат на правову допомогу, а включається до складу вартості послуг із підготовки відзиву на апеляційну скаргу.

Щодо відшкодування наданих послуг з підготовки та направлення відзиву на апеляційну скаргу з поясненнями щодо додаткових пояснень відповідача, то колегія суддів ураховує, що вказані послуги фактично надані, документально підтверджені наявними в матеріалах справи первинними документами ( актом наданих послуг, рахунком та копією платіжного доручення) є обгрунтованими, а тому належать до відшкодування. Оскільки гонорар на користь адвокатського бюро складає 12 445, 30 грн за 9 годин наданих послуг, а 1 (одна) година вартості наданих послуг дорівнює 1382,77 грн, суд апеляційної інстанції ураховує, що в межах розгляду цієї справи можуть бути відшкодовані витрати на професійну правничу допомогу в частині наданих послуг з підготовки та направлення відзиву на апеляційну скаргу з поясненнями щодо додаткових пояснень відповідача на загальну суму 4148,33 грн (1382,77 грн х3 години).

Також позивачем заявлено до сплати витрати на правову допомогу, пов`язані з участю представника позивача у судовому засіданні (1 година). Враховуючи, що представник позивача безпосередньо не приймав участь у судовому засіданні, яке відбулося 29.10.2019, то вказані послуги є такими, що фактично не надані, отже не підлягають відшкодуванню.

Щодо відшкодування фактичних витрат - добові за час перебування адвоката у відрядження за межами міста Києва при виконанні доручення клієнта: від' їзд з Києва 29.10.2019, прибуття у судове засідання та повернення до Києва 29.10.2019 (1 доба) - 700 грн, а також відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з прибуттям адвоката для участі в судовому засіданні 29.10.2019 (придбання залізничних квітків) - 613,30 грн, то колегія суддів не убачає підстав для покладення сплати таких витрат на відповідача.

Так, відповідно до ст. 135 КАС України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, та її законному представнику сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно до розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов`язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року N 590 затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави, відповідно до якої витрати пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла, - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, її представникові не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ні мінімального, ні максимального розміру добових для працівників небюджетної сфери чинне законодавство не встановлює.

В свою чергу колегія суддів ураховує, що зі змісту ч. 4 ст. 134 КАС України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Отже, обов`язковою умовою для компенсації витрат на відрядження та проїзд до іншої місцевості є наявність оригіналів первинних документів, що підтверджують витрати на оплату наданих послуг. Причому для витрат на проїзд первинні документи підтверджують, передусім, той факт, що такі витрати були понесені, а також надають інформацію про їх розмір. Оскільки в матеріалах справи відсутні первинні документи такі як: залізничні квитки, наказ про відрядження, при цьому представник позивача не приймав участь у судовому засіданні, то такі заявлені витрати відшкодуванню не підлягають.

Крім того, на підтвердження витрат на правову допомогу, надану протягом розгляду справи в суді апеляційної інстанції в частині підготовки відзиву на апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на додаткове рішення суду від 24.06.2019, позивачем надано до матеріалів справи договір про надання правової (правничої) допомоги № 18 від 22.11.2018, копію додаткової угоди № 1 від 14.08.2019, копію рахунку № 39 від 16.08.2019 на оплату наданих послуг на суму 3000 грн, копію платіжного доручення № 87965 від 19.08.2019 на суму 3000 грн, акт приймання - передачі наданих послуг № 31 від 16.08.2019(т.3 а.с. 32-43).

Відповідно до умов Договору та додаткової угоди № 1 від 14.08.2019 клієнт сплачує адвокатському бюро грошові кошти з розрахунку 1500 грн за одну годину роботи адвоката. Згідно акта приймання передачі наданих послуг адвокатським бюро надано правову допомогу, яка полягає у підготовці відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення, на що було витрачено 2 (дві) години (3000 грн).

Проаналізувавши зроблений позивачем розрахунок, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, відсутність заперечень з боку відповідача в цій частині, колегія суддів уважає, що надані позивачем докази свідчать про сплату та співмірність заявленого розміру витрат на правову допомогу відповідно до фактичних обставин справи, а тому розмір витрат на правничу допомогу, пов`язану з підготовкою відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення суду в сумі 3000 грн підлягають задоволенню.

Доводи відповідача про невідповідність платіжних доручень вимогам Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті є неспроможними, адже наявні в матеріалах справи платіжні доручення містять всі необхідні реквізити, в тому числі підпис та печатку банку, що провів розрахункову операцію, а тому є належним доказом понесених витрат на правничу допомогу.

Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що заява позивача підлягає частковому задоволенню та на його користь підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 7148 (сім тисяч сто сорок вісім) грн 33 (тридцять) коп.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 252, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Прийняти додаткову постанову, якою заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив" - адвоката Хоменко Юлії Анатоліївни про розподіл судових витрат - задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив" (, поштовий індекс 61105, м. Харків, пр. Героїв Сталінграду, буд.45) за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС ( вул. Івана та Юрія Лип, 21-а, м. Одеса, Одеська область, 65078, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7148 (сім тисяч сто сорок вісім) грн 33 (тридцять три) коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Чалий І.С.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Спаскін О.А.

Повний текст додаткової постанови виготовлений 08.11.2019.