Справа № 199/2269/19(2-а/199/53/19)
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 листопада 2019 року

Київ

справа №199/2269/19(2-а/199/53/19)

адміністративне провадження №К/9901/26936/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І. В.,

суддів - Мельник-Томенко Ж. М., Шишова О. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департамента патрульної поліції ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року у справі №199/2269/19 (2-а/199/53/19) за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Дніпропетровської області Департамента патрульної поліції Санжаренка Олександра Сергійовича, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департамента патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Дніпропетровської області Департамента патрульної поліції Санжаренка О. С., третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департамента патрульної поліції, про скасування постанови серії від 13 березня 2019 року АР №886169 у справі про адміністративне правопорушення, винесеної відповідачем, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2019 року позов задоволено. Постанову від 13 березня 2019 року серії АР №886169, винесену інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Санжаренком О. С. про накладення адміністративного стягнення за частиною першою статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення, скасовано, провадження по справі закрито.

Супровідний лист суду першої інстанції щодо направлення на адресу учасників справи копій вказаного рішення датовано 14 червня 2019 року. Повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення з копією вказаного рішення суду першої інстанції в матеріалах справи відсутнє.

16 липня 2019 року Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департамента патрульної поліції оскаржено вказане рішення в апеляційному порядку.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2019 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху, встановлено строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом надіслання на адресу суду заяви про поновлення пропущеного строку, з зазначенням інших причин поважності пропуску строку на звернення з апеляційною скаргою.

У визначений судом строк від апелянта надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування зазначеної заяви апелянт посилається на те, що оскаржуване рішення отримано скаржником 05 липня 2019 року, що підтверджується датою реєстрації на супровідному листі. Вважає, що оскільки апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення повного тексту рішення, то є підстави для поновлення пропущеного строку відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження з мотивів пропуску відповідачем строку апеляційного оскарження і визнання судом неповажними наведених апелянтом підстав для його поновлення.

У касаційній скарзі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департамента патрульної поліції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник указує, що висновки суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для поновлення строку звернення з апеляційною скаргою є помилковими, оскільки строк звернення пропущено з поважних причин.

На думку скаржника звернення до суду з апеляційною скаргою протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення є підставою для поновлення строку, зокрема і у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, особливості провадження у яких визначені статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відзив на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Завданням адміністративного судочинства в силу частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої, другої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені загальні правила обчислення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною другою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

При цьому за приписами частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За правилом пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Частиною другою цієї ж статті обумовлено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності встановлені у статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України .

Частиною четвертою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що апеляційні скарги на судове рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно зі статтею 271 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених, статтями 273 - 277, 280 - 289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення. Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Третій апеляційний адміністративний суд, визнаючи неповажними причини пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження й відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, виходив із того, що норми статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України про право учасника справи на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження не можуть бути застосовані у цій категорії справ. Так, суд зазначив, що стаття 286 Кодексу адміністративного судочинства України містить імперативну норму щодо строків та порядку оскарження судового рішення та є спеціальною нормою щодо порядку розгляду справ певної категорії, а тому посилання апелянта на положення статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України є необґрунтованими.

З висновками суду апеляційної інстанції не можна погодитися, адже спеціальні норми статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України щодо строку на апеляційне оскарження (десять днів) і порядку його обчислення (з дня проголошення судового рішення) не містять застережень щодо неможливості поновлення цього строку в порядку частини третьої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, у справах цієї категорії, які є терміновими в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, надзвичайно важливим в аспекті реалізації учасником справи права на апеляційне оскарження є дотримання судом першої інстанції порядку проголошення та вручення (надсилання) копій судових рішень, визначеного частиною другою статті 271 Кодексу адміністративного судочинства України. Недотримання судом першої інстанції цього порядку може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, з урахуванням інших фактичних обставин.

Отже, причини пропуску строку на апеляційне оскарження у справах цієї категорії підлягають оцінці на предмет їх поважності в загальному порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, із урахуванням визначених частиною четвертою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України особливостей, і суд апеляційної інстанції не обмежений у повноваженні щодо поновлення цього строку за наявності відповідних підстав.

Водночас у справах цієї категорії, які є терміновими в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, надзвичайно важливим, в аспекті реалізації учасником справи права на апеляційне оскарження є дотримання судом першої інстанції порядку проголошення та вручення (надсилання) копій судових рішень, визначеного частиною другою статті 271 Кодексу адміністративного судочинства України. Недотримання судом першої інстанції цього порядку може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, з урахуванням інших фактичних обставин.

Інше тлумачення зазначених норм процесуального права нівелює доцільність застосування частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України із метою належної оцінки причин пропуску строку на апеляційне оскарження у відповідних категоріях справ, а також створює передумови для безпідставного обмеження права особи на апеляційне оскарження, що є неприпустимим.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено, зокрема, в постановах Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі №212/2354/18 (2-а/212/93/18), від 19 червня 2019 року у справі №191/2416/18 (2-а/191/32/18), від 24 липня 2019 року у справі №205/8564/17.

Відповідно до частини першої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом апеляційної інстанції було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала апеляційного суду - скасуванню з направленням справи до апеляційного суду для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.

З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департамента патрульної поліції ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року у справі №199/2269/19 (2-а/199/53/19) задовольнити.

Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року скасувати.

Справу №199/2269/19 (2-а/199/53/19) за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Дніпропетровської області Департамента патрульної поліції Санжаренка Олександра Сергійовича, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департамента патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення направити до Третього апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач І. В. Дашутін

Судді Ж. М. Мельник-Томенко

О. О. Шишов