Справа № 638/15079/19
Суддя: Подус Г. С.
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/15079/19

Провадження № 2-а/638/470/19

11.11.2019 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Подус Г.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковника ОСОБА_2 , про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
встановив:
24.09.2019 позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковника ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.09.2019 року військовий комісар Шевченківського районного військового комісаріату м. Харкова, підполковник ОСОБА_2 , виніс постанову про адміністративне правопорушення №310, згідно з якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.210 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 грн. Однак дану постанову вважає незаконною та такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.09.2019 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідачем відзив на позов не подано, копію позову та ухвали про відкриття провадження відповідач отримав 11.09.2019 року, що підтверджується матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Справа розглядається у відповідності до ч.3ст. 194 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.
Згідност.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З матеріалів справи вбачається, що 19.09.2019 року військовий комісар Шевченківського районного військового комісаріату м. Харкова, підполковник ОСОБА_2 , виніс постанову про адміністративне правопорушення №310, згідно з якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.210 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 грн.
Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Це означає, що ч.2 ст. 77 КАС України встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, а повідомлені позивачем обставини справи відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.
Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.
Крім того, ч. 3ст. 79 КАС України зобов`язує відповідача надати всі наявні у нього докази разом із поданням відзиву, тим більше, що такі вимоги (про надання документів) вказані в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, а тому, в даному випадку, суд відповідно до ч. 5 ст.77, ч.3 ст.205, ст.286 КАС України безумовно зобов`язаний розглянути справу на підставі тих доказів, які надані суду сторонами.
Крім того, відповідачем при вирішенні питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не були зібрані належні та допустимі докази, які б могли підтвердити факт порушення позивачем ч.1 ст.210 КУпАП та невідповідність його пояснень дійсним обставинам справи.
Оскільки, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
В постанові про адміністративне правопорушення відповідач не вказав докази, на підставі яких ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.210 КУпАП.
Згідност.90 КАС України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Недотримання відповідачем процедурних приписів законодавства України про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, ст. ст.278,279 КУпАП, тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та є підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210 КУпАП, є недоведеним.
Відповідачем в супереч вказаному вище на спростування пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не було вказано в постанові жодних достатніх, належних та допустимих доказів, а тому така постанова не може вважатись обґрунтованою.
Крім того, згідно з частиною 1статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
У положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.
Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях257,268,277,278,279,280 КУпАП.
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що постанова №310 від 19.09.2019 року, не відповідає вимогам закону та не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Отже, суд в рамках даної справи не може вирішувати питання про визнання дій військового комісара протиправними, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючисьст.19 Конституції України, ст. ст.4,8,11,94,99,159,160-163, 171-2,246 КАС України, ст.ст.121,122,126,247,251,254,256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
ухвалив:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 м. Харкова, підполковника ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.
Скасувати постанову серії №310 від 19.09.2019 року та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 210 КУпАП.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя