Справа № 161/12738/19
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/11001/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 вересня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду, головуючий суддя Рудська С.М., постановлена о 16:53 год. у м. Луцьку, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Гапонюка Вадима Миколайовича про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до поліцейського роти № 1 батальйону УПП у Волинській області ДПП капрала поліції Гапонюка В.М., в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 320362 від 14.05.2019 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 вересня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону УПП у Волинській області ДПП капрала поліції Гапонюка Вадима Миколайовича залишено без розгляду, у зв`язку з тим, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на неї, в якій зазначає, що оскаржена ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, судом неповністю досліджені обставини справи, просить зазначену ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що можливість використання досудового врегулювання спорів може бути додатковим засобом правового захисту, який держава надає учасникам правовідносин, а в своїй ухвалі суд не дав оцінки таким доводам позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Приймаючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що адміністративний позов подано з пропуском строку для звернення до суду, встановленого законодавством.

Як передбачено ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, може звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Частиною 3 ст. 123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З позовної заяви видно, що про порушення відповідачем прав позивач дізнався 14.05.2019 року, тобто в день винесення постанови серії НК № 320362 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Отже, саме з 14.05.2019 року у позивача виникло право на оскарження такої постанови.

Як встановлено судом, 22.05.2019 року позивач звернувся до УПП у Волинській області зі скаргою про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №320362 від 14.05.2019 року, на що 04.06.2019 року отримав лист № 0-258/41/17/01-2019, відповідно до якого оскаржувану постанову було залишено без змін, а скаргу ОСОБА_1 без задоволення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 293 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

05.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського роти № 1 батальйону УПП у Волинській області ДПП капрала поліції Гапонюка В.М. про скасування постанови серії НК № 320362 від 14.05.2019 року. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 липня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу.

Зважаючи на вищезазначене, позивач реалізував можливість альтернативного способу захисту своїх прав при оскаржені постанови у справі про адміністративне правопорушення.

А з даним адміністративним позовом позивач звернувся до суду 01.08.2019 року, про що свідчить відбиток штампу вхідної кореспонденції суду, тобто з пропуском строку, передбаченого ч. 2 ст. 286 КАС України.

Дотримання ж строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», Європейська Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» і практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Однак, у справі «Мушта проти України» ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення.

Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та переслідувати легітимну мету, враховуючи розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Позивач мав усі правові підстави для вчасного звернення до суду з відповідним позовом у розумні строки, будь-яких перешкод для реалізації такого права матеріали справи не містять, як і підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, оскільки звернення позивача зі скаргою до вищестоящого органу не позбавляло права позивача на звернення із адміністративним позовом до суду.

Таким чином, ОСОБА_1 подано позовну заяву після закінчення строків, встановлених законодавством, відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 вересня 2019 року про залишення адміністративного позову без розгляду у справі № 161/12738/19 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький

Повний текст постанови складено 08.11.2019 року.