Справа № 400/2581/19
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2019 р. № 400/2581/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Птичкіної В.В., суддів Гордієнко Т.О., Марича Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Кабінету Міністрів України, вул. М. Грушевського, 12/2, м. Київ 8, 01008
про:визнання бездіяльності протиправною,
встановив:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом (арк. спр. 24-27), що містив вимоги:

визнати протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України (надалі - КМУ або відповідач) в частині розробки та введення в дію окремого порядку по виплатах соціальних сум, які не виплачені за минулий період, відповідно до п.15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що вона є пенсіонером і внутрішньо переміщеною особою. Протиправні дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області (надалі - ПФУ) призвели до того, що з 01.10.2017 по 30.09.2018 позивач не отримувала пенсію. ПФУ визнав факт наявності боргу перед позивачем в сумі 27 334,70 грн., проте зазначив, що відповідна виплата буде здійснена на умовах окремого порядку, визначеного КМУ. Станом на теперішній час зазначений окремий порядок відповідачем не розроблено, та механізму виплати вищевказаного боргу не існує. ОСОБА_1 вказала, що бездіяльність відповідача є протиправною та такою, що потребує негайного усунення, оскільки вказана прогалина у праві суттєво порушує її законні майнові інтереси.

Відповідач подав відзив (арк. спр. 40-45), в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що процедура підготовки проекту постанови визначена Розділом 4 Регламенту КМУ та включає в себе 6 етапів, дотримання яких є обов`язковим. Недотримання процедури унеможливлює прийняття відповідного проекту постанови на засіданні КМУ. Відповідач вказав, що законодавством не визначений строк (дату) прийняття ним порядку. На думку КМУ, права позивача були порушені не ним, а ПФУ.

Правом на подання відповіді на відзив позивач не скористалася.

Відповідно до частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що листом від 20.09.2018 № 36-Т-01 (арк. спр. 11-12) ПФУ визнало борг перед позивачем в сумі 27 334,70 грн., що є сумою не виплаченої за період з 01.10.2017 по 30.09.2018 пенсії. Як зазначено у цьому листі, виплата пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2017 «призупинена», а сума боргу (27 334,70 грн.) буде виплачена на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

У листі від 18.10.2018 № 49-Т-01 (арк. спр. 13) ПФУ вказало, що «… після надходження витягу з протоколу Комісії по розгляду питань, пов`язаних з призначенням (відновленням) або відмови у призначенні (відновленні) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 25.07.2018 № 11 про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 , управлінням прийнято рішення про відновлення виплати пенсії у розмірі, встановленому на 01.01.2018 … 18.09.2018 … пенсійну справу було перераховано та приведено у відповідність з урахуванням масових перерахунків з 01.10.2017 та з 01.04.2018 … згідно із вимогами пункту 15 Порядку … № 365 питання виплати нарахованих сум ОСОБА_1 з жовтня 2017 року в сумі 27334,70 грн. буде вирішено після прийняття Кабінетом Міністрів України окремого порядку …».

08.06.2016 постановою № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» КМУ затвердив «Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (надалі - Порядок).

Первісною редакцією пункту 15 Порядку було встановлено таке: «Орган, що здійснює соціальні виплати та структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи, та здійснює повернення сум недоотриманих соціальних виплат за минулий період відповідно до законодавства».

12.05.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 335 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 р. № 365», якою пункт 15 Порядку було викладено в такій редакції: «Орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України».

Відсутність згаданого окремого порядку була використана ПФУ як підстава для відмови у виплаті позивачеві суми боргу.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Як обґрунтовано зазначено у відзиві, відповідач не вказав строк (дату) визначення ним окремого порядку. За таких обставин неможливо встановити, коли саме такий порядок мав бути визначений. Відповідно, твердження про допущену відповідачем бездіяльність не є достатньо обґрунтованими.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 04.09.2018 у справі № 805/402/18 (провадження № 11-644асі18) за позовом фізичної особи до Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправовірними дій відповідача щодо припинення з 01.04.2017 виплати призначеної позивачу пенсії за віком, зобов`язання Управління ПФУ відновити виплату позивачу призначеної пенсії за віком та виплатити заборгованість, що виникла з 01.04.2017, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивача, Велика Палата Верховного Суду, зокрема, зазначила:

«… не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і посилання Управління ПФУ на необхідність застосування до спірних правовідносин постанов Кабінету Міністрів України … від 08 червня 2016 року № 365 …

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 10 Закону № 1706-VII (Закон України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб») Кабінет Міністрів України координує і контролює діяльність органів виконавчої влади щодо вжиття ними необхідних заходів із забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб відповідно до цього Закону.

Частиною другою статті 20 Закону № 1706-VII визначено, що закони та інші нормативно-правові акти України діють в частині, що не суперечить цьому Закону.

Проте наведені положення Закону № 1706-VII не надають Кабінету Міністрів України повноважень на визначення випадків припинення пенсій.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, за змістом конституційних норм Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України …».

З урахуванням цього, наявність або відсутність окремого порядку, визначення якого передбачено пунктом 15 Порядку, не впливає на обов`язок ПФУ щодо виплати відповідних сум боргу.

Такий обов`язок встановлений, зокрема, частиною другою статті 46 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Крім того, на думку суду, лише факт визнання судом протиправною бездіяльності КМУ не призведе до поновлення її прав.

Суд врахував, що 06.08.2019 ОСОБА_1 звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою (відповідач - ПФУ), що містить вимоги:

визнати протиправною бездіяльність ПФУ в частині невиплати заборгованості;

стягнути з ПФУ заборгованість по виплаті пенсії в сумі 27 334,70 грн.

Ухвалою від 09.09.2019 Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив за позовом ОСОБА_1 провадження у справі № 400/2421/19.

Саме цей спосіб захисту порушених прав позивача, на думку суду, є належним та ефективним.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у позові.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись статтями 9, 77, 241-246, 250, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Кабінету Міністрів України (вул. М. Грушевського, 12/2, м. Київ 8 ,01008, ідентифікаційний код не відомий) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.В.Птичкіна

Суддя Т.О.Гордієнко

Суддя Є.В.Марич