Справа № 486/1521/19
Суддя: Далматова Г. А.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 486/1521/19 Провадження №2-а/486/27/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Деменко К.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області адміністративну справу №486/1521/19 за позовом ОСОБА_1 до Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, інспектора сектору реагування патрульної поліції Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Шалацького Віталія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 №308182 від 30 серпня 2019 року

В С Т А Н О В И В:

09 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, інспектора сектору реагування патрульної поліції Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Шалацького В.А. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 №308182 від 30 серпня 2019 року.

Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 30 серпня 2019 року відповідачем було складено постанову серії ДП18 №308182 від 30 серпня 2019 року, згідно якої його було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у сумі 255 грн. У постанові вказано, що він, керуючи транспортним засобом на нерегульованому пішохідному переході не пропустив пішохода, який рухався зліва на право. З даною постановою він не погоджується та зазначає, що на виконання вимог п. 18.1 ПДР України він завчасно зменшив швидкість та, переконавшись у відсутності пішоходів, проїхав нерегульований перехід. Жодних пішоходів поблизу та безпосередньо на пішоході не було. Відповідач при розгляді справи не вказав кому саме він нібито, не надав перевагу у русі, жодних пояснень свідків та будь-яких інших доказів не пред`явив та не надав до постанови. Під час складання постанови відповідачем не було внесено як додатки будь-які докази, не зазначено жодних відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, а тому відповідач не має права посилатися у майбутньому на будь-які докази. Вважає, що сам факт вчинення правопорушення не доведений, як і не доведена його вина. Зазначає, що цим же ж інспектором у той же час була складена ще одна постанова щодо нього серії ДП 18 №308184 від 30 cерпня 2019 за ч. 1 ст. 121 КУпАП, але в порушення ч. 2 ст. 36 КУпАП він не наклав стягнення у межах санкції, встановленої за більш серйозне порушення. Крім того, жодних прав та обов`язків йому роз`яснено не було. Заявлені ним клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, про необхідність залучення захисника залишилися без розгляду. Зазначає, що було порушено порядок розгляду справи, та такого розгляду взагалі не було, а відповідач обмежився лише формальним складанням постанови.

В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені.

Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 30 серпня 2019 року інспектором СРПП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області Шалацьким В.А. було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №308182 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення - штраф 255 грн. за те, що ОСОБА_1 30 серпня 2019 року о 14 год. 50 хв. в м. Вознесенську по вул. Київській, 60 керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2106» державний номерний знак НОМЕР_1 , який на нерегульованому пішохідному переході не пропустив пішохода, який рухався зліва на право відносно руху транспортного засобу /а.с.4/.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 18.1 Правил дорожнього руху України водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Дана вимога передбачає, що на нерегульованих пішохідних переходах пішоходи мають перевагу в русі перед транспортними засобами з моменту, коли вони ступили на перехід. Для виконання вимоги цього пункту водій транспортного засобу обов`язково повинен своїм маневром показати пішоходам, що він дає дорогу, тобто знизити швидкість, якщо цього достатньо для того, щоб дати дорогу або зупинитися.

В силу ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 2 завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наведені норми передбачають покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

При розгляді справи с удом не встановлено, яким чином давав оцінку та досліджував докази відповідач, на підставі яких даних дійшов до висновку про вчинення позивачем правопорушення та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, піддавши позивача адміністративному стягненню за порушення Правил дорожнього руху.

Оскільки відповідач не надав належних доказів правомірності його дій при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що у суб`єкта владних повноважень відсутні докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.3 п.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що позивача необґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим вважає за необхідне скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 308182 від 30 серпня 2019 року та накладене на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 255 гривень.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч.5 ст. 139 КАС України судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 90, 241, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, інспектора сектору реагування патрульної поліції Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Шалацького Віталія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 №308182 від 30 серпня 2019 року, задовольнити.

Постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Шалацького Віталія Анатолійовича серії ДП18 №308182 від 30 серпня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладене на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 255 гривень - скасувати.

Закрити справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду Г.А. Далматова