Справа № 200/12082/19-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2019 р. Справа№200/12082/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Христофорова А.Б.,

за участю секретаря Білоусової К.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Новоолександрівська» до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Приватного акціонерного товариства «Компанія «Райз», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, компанії «Nibulon S.A.», про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів у виконавчому провадженні, зняття арешту з коштів, -

В С Т А Н О В И В:

10 жовтня 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Новоолександрівська» до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти І.М. від 23 вересня 2019 року у виконавчому провадженні № 55583162, про арешт коштів;

- зняти арешт з грошових коштів, що містяться на рахунках ТОВ «Агрофірма «Новоолександрівська» у ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (ЄДРПОУ: 300012); у АТ «Універсал Банк» (ЄДРПОУ: 322001); у Філії «Донецьке регіональне управління» ПАТ КБ «Приватбанк» (ЄДРПУ: 335496); у АТ «Укрсоцбанк» (ЄДРПОУ: 300023); у АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві (ЄДРПОУ: 380805); у АТ «Укрсиббанк» (ЄДРПОУ: 351005); у Філії «Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (ЄДРПОУ: 335106) та на всіх інших відкритих рахунках.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти І.М. від 23 вересня 2019 року у виконавчому провадженні № 55583162, про арешт коштів, якою був накладений арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках ТОВ «Агрофірма «Новоолександрівська», ухвалена передчасно, протиправно, та є такою, що перешкоджає здійсненню позивачем підприємницької діяльності.

Так, в обґрунтування підстав для накладення арешту на кошти позивача, з метою подальшого звернення на них стягнення, державний виконавець послався на рішення господарського суду Донецької області від 20 грудня 2010 року по справі №39/229, за яким з ТОВ «Агрофірма «Новоолександрівська`на користь ПАТ «Компанія «Райз», який є боржником у виконавчому провадженні № 55583162, було присуджено до стягнення 309 183,29 грн.

Разом з тим, станом на дату ухвалення держвиконавцем спірної постанови, а саме 23 вересня 2019 року, заборгованість перед ПАТ «Компанія «Райз» відповідно до рішення господарського суду Донецької області від 20 грудня 2010 року по справі №39/229, у позивача відсутня, а отже арешт був накладений на кошти особи, яка не має заборгованості перед боржником у виконавчому провадженні ПАТ «Компанія «Райз», у зв`язку із чим, таке рішення відповідача є протиправним.

Крім того зазначено про недотримання відповідачем, передбаченої ст. 53 ЗУ «Про виконавче провадження», процедури накладення арешту, якому передує направлення держвиконавцем відповідних запитів, метою яких є встановлення факту безспірності заборгованості та збирання доказів на підтвердження цього, встановлення строку для надання відповіді та отримання відомостей про належне боржнику майно (кошти), що перебуває у інших осіб, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржникові.

Всупереч наведеним нормам, факт існування заборгованості відповідачем перевірений не був, що призвело до прийняття передчасного рішення про накладення арешту.

Крім того зазначено, що спірний арешт коштів позивача мав бути знятий у відповідності до положень абз. 2 ч. 10 статті 56 ЗУ «Про виконавче провадження», за якими арешт знімається, якщо протягом п`яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.

У зв`язку із наведеним просив суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 23 вересня 2019 року про арешт коштів, та зняти арешт з грошових коштів, що містяться на рахунках ТОВ «Агрофірма «Новоолександрівська».

У поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі посилаючись на законність оскаржуваної постанови держвиконавця про арешт коштів позивача, з підстав недоведеності відсутності у ТОВ «Агрофірма «Новоолександрівська» заборгованості перед ПрАТ «Компанія «Райз», що виникла на підставі рішення господарського суду Донецької області від 20 грудня 2010 року по справі №39/229.

Крім того наголошено на тому, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства оскільки позивач ТОВ «Агрофірма «Новоолександрівська» не є учасником виконавчого провадження №55583162, в якому ухвалена спірна постанова, однак є «іншою особою» в розумінні ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із чим даний спір має вирішуватися судом, який видав виконавчий документ, тобто в порядку цивільного судочинства.

У відзиві на позовну заяву, поданому третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, компанією «Nibulon S.A.» наведена позиція, аналогічна викладеній у відзиві відповідача.

Ухвалою суду від 28 жовтня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, проведення судового засідання для розгляду справи по суті призначено на 04 листопада 2019 року, задоволено клопотання позивача, та до участі у справі як третіх осіб залучено ПрАТ «Компанія «Райз» та компанію «Nibulon S.A.».

04 листопада 2019 року розгляд справи відкладений на 07 листопада 219 року.

Представником позивача Таранченко Ю.В., яка діє на підставі ордера, серія: ДН №021574 від 07 листопада 2019 року, до суду подано заяву про розгляд справи у її відсутності в порядку письмового провадження.

Представник відповідача Сіренко С.В., який діє на підставі довіреності б/н від 20 грудня 2018 року, представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ПрАТ «Компанія «Райз», та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, компанії «Nibulon S.A.», будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явились.

Керуючись положеннями ч. 9 ст. 205 КАС України, за якими, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд приходить до висновку про можливість провести розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Новоолександрівська» є юридичною особою, зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичнихосіб-підприємців та громадських формувань за кодом ,місцезнаходження юридичної особи: 85352, Донецька область, Покровський р-н., с. Новоолександрівка, вул. Гагаріна, види діяльності: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Згідно із постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти І.М. від 23 вересня 2019 року про арешт коштів, у виконавчому провадженні № 55583162, з примусового виконання виконавчого листа № 759/16206/14 виданого 28.12.2017 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ПАТ «Компанія Райз» на користь компанії «Nibulon S.A.»17 536 000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 06 грудня 2017 року становить 476 354 918,40 грн. в якості відшкодування збитків, а також складні відсотки на цю суму, що розраховуються поквартально, за ставкою 4% (чотири відсотки) з дати невиконання зобов`язань - 11 січня 2011 року, і до дати повної сплати відшкодування збитків, був накладений арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках ТОВ «Агрофірма «Новоолександрівська» у ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (ЄДРПОУ: 300012); у АТ «Універсал Банк» (ЄДРПОУ: 322001); у Філії «Донецьке регіональне управління» ПАТ КБ «Приватбанк» (ЄДРПУ: 335496); у АТ «Укрсоцбанк» (ЄДРПОУ: 300023); у АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві (ЄДРПОУ: 380805); у АТ «Укрсиббанк» (ЄДРПОУ: 351005); у Філії «Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (ЄДРПОУ: 335106) та на всіх інших відкритих рахунках, - на підставі положень ч. 10 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження».

В постанові держвиконавцем встановлено, що рішенням господарського суду Донецької області від 20.12.2010 року по справі № 39/229 за позовом Публічного акціонерного товариства «Компанія «РАЙЗ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Новоолександрівська» про стягнення 1123944,82 грн., з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Новоолександрівська» на користь Публічного акціонерного товариства «Компанія «Райз» стягнуто основний борг в сумі 107 439,82 грн., проценти за товарним кредитом в сумі 11 233,10 грн., пеню в сумі 51 133,82 грн., 28% річних в сумі 69 264,30 грн., курсову різницю 66 973,83 грн., витрати за державним митом в сумі 3 060,25 грн., на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 78,17 грн. (разом 309 183 грн. 29 коп.).

Відповідно до статуту Приватного акціонерного товариства «Компанія «Райз»,останнє, є новим (зміненим) найменуванням Публічного акціонерного товариства «Компанія «Райз».

Згідно із довідкою ТОВ «Агрофірма «Новоолександрівська» б/н від 31 жовтня 2019 року, за даними бухгалтерського обліку підприємства, станом на 23 вересня 2019 року, а також станом на час розгляду даної адміністративної справи в суді, у ТОВ «Агрофірма «Новоолександрівська» відсутня заборгованість перед ПАТ «Компанія «Райз» відповідно до рішення господарського суду Донецької області від 20 грудня 2010 року по справі №39/229.

Згідно із довідкою наданою ПрАТ «Компанія «Райз`б/н від 30 жовтня 2019 року, за даними бухгалтерського обліку підприємства, станом на 23 вересня 2019 року, а також станом на час розгляду даної адміністративної справи в суді, у ТОВ «Агрофірма «Новоолександрівська» відсутня заборгованість перед ПрАТ «Компанія «Райз» відповідно до рішення господарського суду Донецької області від 20 грудня 2010 року по справі №39/229.

Відповідно до акту звіряння взаємних розрахунків за період з 23 вересня 2019 року по 30 жовтня 2019 року включно, між ПрАТ «Компанія «Райз» та ТОВ «Агрофірма «Новоолександрівська», будь-яка заборгованість між товариствами відсутня.

Згідно із листом ПрАТ «Компанія «Райз» від 25 січня 2019 року № 25-01/19 до Покровського міськрайонного відділу ДВС ГТ УЮ у Донецькій області, ПрАТ «Компанія «Райз», як стягувачем за наказом виданим Господарським судом Донецької області у справі №39/229 про стягнення з ТОВ «Агрофірма «Новоолександрівська» коштів в загальній сумі 309183,29 грн., було повідомлено державному виконавцю про те, що станом на час складання даного листа, борг ТОВ «Агрофірма «Новоолександрівська» повністю погашений, та за даними бухгалтерського обліку, такий відсутній.

Згідно із постановою про закінчення виконавчого провадження №24077369 від 30 вересня 2019 року, виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області у справі №39/229 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Новоолександрівська» на користь Публічного акціонерного товариства «Компанія «Райз» основного боргу в сумі 107 439,82 грн., процентів за товарним кредитом в сумі 11 233,10 грн., пені в сумі 51 133,82 грн., 28% річних в сумі 69 264,30 грн., курсової різниці 66 973,83 грн., витрат за державним митом в сумі 3 060,25 грн., на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 78,17 грн., а всього - 309 183,29 грн., - закінчено на підставі положень п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» згідно повідомлення стягувача ПрАТ «Компанія «Райз» про повне погашення заборгованості боржником ТОВ «Агрофірма «Новоолександрівська».

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано позовні вимоги та представленим доказам, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Приписами ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) також гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, тощо.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 72 КАС України закріплено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За приписами ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У мови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ), статтею 1 якого передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону №1404VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Статтею 18 Закону № 1404 визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до положень частин 1,2,3, та 10 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Такий арешт знімається, якщо протягом п`яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.

Судом встановлено, що 23 вересня 2019 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванютою І.М., в рамках виконавчого провадження № 55583162, з примусового виконання виконавчого листа виданого Святошинським районним судом м. Києва щодо примусового виконання на території України рішення апеляційної колегії арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами ГАФТА від 23 травня 2014 року №4323А(і), на підставі положень ч. 10 ст. 56 Закону №1404VІІІ, була винесена постанова про арешт коштів, якою був накладений арешт на грошові кошти, що містяться на всіх існуючих рахунках ТОВ «Агрофірма «Новоолександрівська», з посиланням на рішення господарського суду Донецької області від 20 грудня 2010 року по справі №39/229, за яким з ТОВ «Агрофірма «Новоолександрівська» на користь ПАТ «Компанія «Райз», який є боржником у виконавчому провадженні № 55583162, було присуджено до стягнення 309 183,29 грн.

Разом з тим, як встановлено судом з представлених позивачем доказів, як станом на час ухвалення відповідачем спірної постанови, а саме 23 вересня 2019 року, так і станом на час розгляду даної адміністративної справи, у ТОВ «Агрофірма «Новоолександрівська» заборгованість перед ПрАТ «Компанія «Райз» відповідно до рішення господарського суду Донецької області від 20 грудня 2010 року по справі № 39/229, та взагалі, будь-яка інша заборгованість відсутня.

Наведене також стверджується постановою державного виконавця Покровського міськрайонного відділу ДВС ГТ УЮ у Донецькій області від 30 вересня 2019 року про закінчення виконавчого провадження № 24077369 з примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області виданого у справі № 39/229,на підставі положень п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку із повним погашенням боржником ТОВ «Агрофірма «Новоолександрівська» заборгованості перед стягувачем ПрАТ «Компанія «Райз».

Таким чином, станом на час прийняття відповідачем спірного рішення від 23 вересня 2019 року, правові підстави для арешту коштів позивача ТОВ «Агрофірма «Новоолександрівська», відповідно до положень ч. 10 ст. 56 Закону №1404VІІІ, - були відсутні, у зв`язку із повним погашенням ТОВ «Агрофірма «Новоолександрівська» заборгованості перед ПрАТ «Компанія «Райз» відповідно до рішення Господарського суду Донецької області від 20 грудня 2010 року у справі № 39/229.

При цьому суд зазначає, що положеннями ст. 53 Закону №1404VІІІ, чітко закріплено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку.

На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що зверненню стягнення на кошти, що належать боржнику від інших осіб, в тому числі накладення на них арешту, передують конкретні дії з боку державного виконавця, а саме здійснення певних дій, направлення відповідних запитів, метою яких є отримання відомостей про належне боржнику майно (кошти), що перебуває у нього, та майно чи кошти, які «інші особи» повинні передати боржникові.

Натомість, всупереч наведеним вимогам закону, вищевказаний порядок відповідачем додержаний не був, факт існування заборгованості позивача перед боржником у виконавчому провадженні перевірений не був, що призвело до передчасного прийняття рішення про арешт коштів ТОВ «Агрофірма «Новоолександрівська».

У зв`язку із наведеним, з огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності ухваленого рішення про арешт коштів позивача, суд приходить до висновку, що постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти І.М. від 23 вересня 2019 року у виконавчому провадженні № 55583162, про арешт коштів є протиправною, та такою, що підлягає скасуванню.

Крім того, суд наголошує, що правилами абз. 2 ч. 10 статті 56 ЗУ «Про виконавче провадження» чітко закріплено, що арешт коштів які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, знімається, якщо протягом п`яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.

Докази звернення стягувача в порядку, встановленому процесуальним законом до суду про звернення стягнення на грошові кошти позивача, як «такої особи», у суду відсутні, натомість, повністю доведено відсутність будь-якої заборгованості між зазначеними товариствами як станом на час ухвалення відповідачем спірного рішення, так і на час вирішення даної адміністративної справи.

За встановлених обставин, з урахуванням також встановлення протиправності рішення відповідача про арешт коштів позивача, суд приходить до висновку, що існуючий на даний час арешт коштів що містяться на рахунках ТОВ «Агрофірма «Новоолександрівська», накладений на підставі постанови державного виконавця від 23 вересня 2019 року у виконавчому провадженні № 55583162, - підлягає скасуванню.

Жодних доказів на спростування таких висновків суду відповідачем не надано.

Стосовно доводів про те, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства суд зазначає наступне.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Статтею 15 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

ТОВ «Агрофірма «Новоолександрівська» звернулось до адміністративного суду з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів у виконавчому провадженні, зняття арешту з коштів, який накладений у межах ВП № 55583162 з примусового виконання виконавчого листа виданого Святошинським районним судом м. Києва, за яким стягувачем є компанія «Nibulon S.A.», а боржником - Приватне акціонерне товариство «Компанія «Райз».

Таким чином, позивач у цій справі ТОВ «Агрофірма «Новоолександрівська», який не є стороною вказаного виконавчого провадження, оскаржує постанову про арешт коштів, в межах стягнення коштів з ПрАТ «Компанія «Райз» на користь компанії «Nibulon S.A.».

Порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, постановлених в порядку цивільного судочинства, врегульовано положеннями розділу VIІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Частиною першою статті 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

При цьому згідно із частиною першою статті 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Ураховуючи те, що позивач у справі не є стороною виконавчого провадження № 55583162 і не наділений процесуальним правом щодо оскарження постанови державного виконавця про арешт коштів від 23.09.2019 року, в порядку ст. 447 ЦПК України, даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція наведена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі № 823/359/18.

Відповідно до положень частини першої статті 139 КАС України, при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду із даним позовом був сплачений судовий збір в сумі 3842,00 грн. (а.с. 4,46).

У зв`язку із наведеним, враховуючи, що позов судом задоволений у повному обсязі, суд приходить до висновку, що з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань, як суб`єкта владних повноважень, на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в сумі 3842,00 грн.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Новоолександрівська» (місцезнаходження: 85352, Донецька область, Покровський р-н., с. Новоолександрівка, вул. Гагаріна, ) до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Приватного акціонерного товариства «Компанія «Райз» (місцезнаходження: 01040, м. Київ, вул. Катерини Білокур, 5/17), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, компанії «Nibulon S.A.» (місцезнаходження: 54030, м. Миколаїв, вул. Фалеєвська, буд. 9-б), про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів у виконавчому провадженні, зняття арешту з коштів задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти І.М. від 23 вересня 2019 року у виконавчому провадженні № 55583162, про арешт коштів.

Скасувати арешт накладений на підставі постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти І.М. від 23 вересня 2019 року у виконавчому провадженні № 55583162, про арешт коштів, а саме з грошових коштів, що містяться на рахунках ТОВ «Агрофірма «Новоолександрівська» у ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (ЄДРПОУ: 300012); у АТ «Універсал Банк» (ЄДРПОУ: 322001); у Філії «Донецьке регіональне управління» ПАТ КБ «Приватбанк» (ЄДРПУ: 335496); у АТ «Укрсоцбанк» (ЄДРПОУ: 300023); у АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві (ЄДРПОУ: 380805); у АТ «Укрсиббанк» (ЄДРПОУ: 351005); у Філії «Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (ЄДРПОУ: 335106) та на всіх інших відкритих рахунках.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Новоолександрівська» (місцезнаходження: 85352, Донецька область, Покровський р-н., с. Новоолександрівка, вул. Гагаріна, ) судовий збір в сумі 3 842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн. 00 коп.

Рішення складене у повному обсязі та підписане 07 листопада 2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.Б. Христофоров