Справа № 461/7765/19
Суддя: Радченко В. Є.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/7765/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.

з участю секретаря судового засідання Сидорак М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до інспектора роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Малиш Олега Володимировича (79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19) про визнання дій протиправними, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

15 жовтня 2019 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Малиш Олега Володимировича, в якому просив суд визнати протиправними дії відповідача та скасувати постанову серія ЕАК №1570303 від 29 вересня 2019 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а зазначену справу про адміністративне правопорушення закрити. Винести окрему ухвалу, відносно відповідача - інспектора роти 1 батальйону 1, УПП в Львівській області Департаменту Патрульної поліції, лейтенанта поліції Малишева Олега Володимировича, що до вжиття заходів до нього дисциплінарного впливу, за грубі порушення вимог закону і неналежного виконання професійних обов`язків та направити її до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, за адресою: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, буд. 19, встановивши строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Позивач зазначає, що дії інспектора є протиправними, а постанова про адміністративне правопорушення незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав. 31 серпня 2019 року позивач заїхав в пішохідну зону, оскільки виконує роботу пов`язану з обслуговуванням громадян, що дозволено п. 26.3 ПДР України. Зазначив, що інспектор патрульної поліції при винесенні постанови не встановив особу позивача, не врахував його пояснень, порушив право на захист та не роз`яснив прав, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Крім цього, під час розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу позивач заявив клопотання про відкладення розгляду справи для можливості скористатися правовою допомогою, але таке було відхилене. До постанови не додано доказів порушення правил дорожнього руху, передбачених ст. 251 КУпАП, зокрема фото або відеозапис з місця події. Також у постанові невірно вказано ознаки транспортного засобу. Просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Позивач в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі. Зазначив, що позов підтримує та просить задовольнити

Відповідач в судове засідання не прибув. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить підтвердження про направлення повідомлення через електронну пошту. Письмові пояснення, заперечення на позов, відзив від відповідача до суду не поступали.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися.

У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися.

Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним доказам в цілому (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом встановлено, що постановою інспектора роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Малиша Олега Володимировича від 29 вересня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1570303 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

В оскаржуваній постанові вказується, що 31 серпня 2019 року о 16:00 год. ОСОБА_1 керував мопедом Honda Giorno 1801960 у пішохідній зоні, не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, тобто не маючи право керування транспортним засобом, чим порушив п.2.1 а ПДР.

Відповідно до ч.2 ст.126 КУпАП, відповідальність натає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п. 2.1. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249) ; оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У постанові в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1570303 від 29.09.2019 р. не наведено жодних доказів, на яких ґрунтується висновок про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Будь-яких доказів, які б свідчили про порушення позивачем правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відео-фіксації порушення. Оскаржувана постанова не містить доказової бази вчинення правопорушення.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність доказів того, що ОСОБА_1 здійснив порушення вимог ч. 2 ст. 126 КУпАП за вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідач не надав доказів дотримання вимог ст.ст. 222, 280, 283,284 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови. Відповідач в судове засідання не прибув, письмові пояснення, відзив на позов до суду не поступали, відтак стороною відповідача не виконано передбачений ч.2 ст. 77 КАС України обов`язків щодо доказування правомірності свого рішення.

В адміністративному позові зазначено, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 заявляв клопотання про надання можливості скористатись правовою допомогою адвоката, проте відповідач відмовив в такому клопотання. Відповідач не надав доказів забезпечення позивачу можливості надавати пояснення, докази та (або) заперечення, залучати до участі у справі адвоката. тобто, в даному випадку було порушено передбачене ст. 268 КУпАП право на захист.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та вважає за необхідне скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1570303 від 29 вересня 2019 року і закрити цю справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, суд зазначає, що КАС України, при розгляді даної категорії справи, не надає повноважень судді визнавати дії інспектора патрульної поліції протиправними, а тому в цій частині вимог позову необхідно відмовити.

Розглядаючи вимогу ОСОБА_1 про винесення окремої ухвали відносно відповідача, суд зазначає, що ст. 249 КАС України передбачає право суду постановити окрему ухвалу, виявивши під час розгляду справи порушення закону. Під час судового розгляду не встановлено порушень закону з боку суб`єкта владних повноважень, які б стали підставою для винесення окремої ухвали. Тому у задоволенні вказаної вимоги необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України витрати по сплаті судового збору необхідно компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 77, 90, 121, 241-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до інспектора роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Малиш Олега Володимировича (79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19) про визнання дій протиправними, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1570303 від 29 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП і закрити цю справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Є. Радченко