Справа № 120/2528/19-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/2528/19-а

Головуючий у І інстанції: Заброцька Л.О.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

06 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Іваненко Т.В. Сторчака В. Ю.

за участю: секретаря судового засідання: Шпикуляка Ю.В.

представника позивача: Страшка А.А.

представника відповідача: Сорокопуда А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області Куцоконя Віталія Миколайовича на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області Куцоконя Віталія Миколайовича про визнання протиправними та скасування рішень

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області Куцоконя В.М. в якому просив визнати протиправними та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо державної реєстрації іншого речового права на земельні ділянки на підставі договорів суборенди землі:

-індексний номер 39120387 від 05.01.2018, кадастровий номер :04:017:0001;

-індексний номер 39118987 від 05.01.2018, кадастровий номер :03:003:0014;

-індексний номер 39121307 від 05.01.2018, кадастровий номер :04:014:0002;

-індексний номер 39122338 від 05.01.2018, кадастровий номер :03:003:0015;

-індексний номер 39121922 від 05.01.2018, кадастровий номер :03:001:0061;

-індексний номер 39120895 від 05.01.2018, кадастровий номер :03:003:017.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 12.08.2019 ухвалено:

-прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області Куцоконя В.М. про визнання протиправними та скасування рішень;

-розгляд справи здійснюватиметься суддею Заброцькою Л.О. одноособово за правилами загального позовного провадження;

-призначити підготовче засідання на 11 вересня 2019 р. о 14:00 год. в залі судового засідання № 6 Вінницького окружного адміністративного суду, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Брацлавська, 14;

-встановити відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позов із поясненнями по суті заявлених вимог та доданням підтверджуючих документів, а також документів, що підтверджують надіслання копії відзиву та доданих до нього документів позивачу. У разі надходження відповіді на відзив, відповідачу подати свої заперечення у 3 - денний строк з дня отримання відповіді на відзив;

-роз`яснити відповідачу, що, відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову;

-у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України);

-запропонувати позивачу у 5 - денний строк з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи;

-витребувати у Державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Старосинявської селищної ради Старосинявського району Вінницької області та зобов"язати надати суду в строк до 11.09.2019 належним чином засвідченні копії:

1) реєстраційних справ, в тому числі рішення про реєстрацію, що стосуються здійснення ним 04.01.2018 року державної реєстрації договорів оренди, укладених між ОСОБА_2 та Летичівською районною державною адміністрацією, наступних земельних ділянок :

- кадастровий номер :04:017:0001, загальною площею 56,5398 га;

- кадастровий номер :03:003:0014, загальною площею 3,4687 га;

- кадастровий номер :04:014:0002, загальною площею 44,0084 га;

- кадастровий номер :03:003:0015, загальною площею 2,6543 га;

- кадастровий номер :03:001:0061, загальною площею 2,1187 га;

- кадастровий номер :03:003:017, загальною площею 11,2035 га;

2) реєстраційних справ, в тому числі рішення про реєстрацію, що стосуються здійснення ним 05.01.2018 року державної реєстрації договорів суборенди, укладених між ОСОБА_2 та ФГ "Чаплянська нива", наступних земельних ділянок :

- кадастровий номер :04:017:0001, загальною площею 56,5398 га;

- кадастровий номер :03:003:0014, загальною площею 3,4687 га;

- кадастровий номер :04:014:0002, загальною площею 44,0084 га;

- кадастровий номер :03:003:0015, загальною площею 2,6543 га;

- кадастровий номер :03:001:0061, загальною площею 2,1187 га;

- кадастровий номер :03:003:017, загальною площею 11,2035 га.

Оригінали зазначених доказів надати суду для огляду в судовому засіданні;

-звернути увагу учасників справи, що заяви по суті справи повинні відповідати вимогам, передбаченим ст. ст.159, 162-165;

-звернути увагу учасників справи на положення частини 1 статті 57 КАС України, якою передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. Також роз`яснити, що представники сторін повинні надати суду в судовому засіданні документи, що підтверджують повноваження представників, відповідно до положень ст.59 КАС України, та документи, що посвідчують їх особу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою в частині визначення підсудності справи відповідач звернувся з апеляційної скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її скасувати.

В обгрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що даний спір віднесений до юрисдикції загального суду та повинен розглядатися у порядку цивільного судочинства.

24 жовтня 2019 року від позивача, через канцелярію суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказав на безпідставність доводів апеляційної скарги, у зв`язку із чим просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. В свою чергу, представник позивача заперечив стосовно задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що у спір даній справі стосується протиправності дій державного реєстратора як суб`єкта, наділеного Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію".

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За правилами частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням

Адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду (ч.3 ст.19 КАС України).

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України від 01.07.2004 № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі Закон №1952-IV).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав).

Згідно зі статтею 11 цього Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення державної реєстрації прав забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Статтею 16 Закону № 1952-IV визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

З наведеного можна зробити висновок, що правовідносини у сфері державної реєстрації виникають виключно між суб`єктом звернення за вчиненням реєстраційних дій як власником або володільцем майна та державним реєстратором як суб`єктом, уповноваженим на здійснення реєстраційних дій. При цьому правовідносини, які виникають між цими суб`єктами, носять публічний характер, оскільки мають на меті підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно.

Поряд із цим, якщо внаслідок посвідчення набуття, переходу або припинення речового права особою шляхом вчинення певних реєстраційних дій на майно порушуються права та/або інтереси інших осіб публічного або приватного права, то правовідносини втрачають публічний характер.

В той же час, відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України та пункту 13 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України, вимоги щодо реєстрації майна, інших реєстраційних дій можуть розглядатися судами в порядку цивільного чи господарського судочинства (залежно від суб`єктного складу) якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав.

Так, у даній справі ОСОБА_2 звернувся до суду з позовними вимогами, які фактично спрямовані на захист права на нерухоме майно-земельні ділянки, орендарем яких останній себе вважає. Порушення свого права фактично вбачає у тому, що відповідач своїми діями втручається у його право користування і якщо виходити зі змісту позовної заяви, усунення порушень призведе до скасування права користування земельними ділянками ФГ "Чаплянська нива".

Отже, спір у цій справі має приватноправовий характер, що виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

Розгляд цього спору в порядку адміністративного судочинства окремо від розгляду спору щодо належності речового права на спірне майно не розв`яже остаточно спір між особами, які одночасно заявляють про наявність речових прав на це майно, оскільки реєстраційні дії являють собою посвідчення факту набуття певних речових прав, однак не є підставою їх набуття.

З огляду на викладене колегія вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що спір у цій справі є публічно-правовим.

Велика Палата Верховного Суду вже вирішувала питання предметної юрисдикції у подібних правовідносинах, зокрема, постанови від 4 грудня 2018 року у справі № 915/1377/17, від 29 січня 2019 року у справі № 813/1321/17, від 2 квітня 2019 року у справі № 137/1842/16-а, від 29 травня 2019 року у справі № 815/4063/15, від 02 жовтня 2019 року у справі № 820/1448/16, від 09 жовтня 2019 року у справі № 804/8739/17, від 16 жовтня 2019 року у справі № 818/1966/17 (К/9901/69619/18).

У вказаних судових рішеннях Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спір про скасування дій та рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно за іншою особою є приватноправовим та залежно від суб`єктного складу має бути вирішений за правилами цивільного або господарського судочинства.

За практикою Європейського суду з прав людини (наприклад рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України») суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу апелянта на таке.

Ч.1 ст. 29 КАС України передбачено випадки у яких суд може передати справу на розгляд іншого адміністративного суду якщо:

1) до початку розгляду справи по суті задоволено клопотання відповідача, зареєстроване у встановленому законом порядку, місце проживання (перебування) якого раніше не було відоме, про передачу справи за місцем його проживання (перебування);

2) при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду;

3) після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду;

4) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи;

5) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу адміністративного суду, який розглядав справу;

6) однією із сторін у справі є суд, в якому розглядається справа, або суддя цього суду;

7) справа підлягає розгляду як зразкова у порядку, визначеному статтею 290 цього Кодексу.

Отже, вказаною правовою нормою передбачено можливість передачі з одного адміністративного суду до іншого, в зв`язку з тим, що стороною при поданні позову не дотримано територіальної юрисдикції справи.

В той же час, судом першої інстанції порушено предметну юрисдикцію спору, що не дає можливості для передачі судом справи до Вінницького міського суду.

Статтею 242 КАС України зокрема визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 319 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі, з підстав передбачених ст.238 КАС України.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19 КАС України є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

За таких обставин ухвала Вінницького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2019 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 19, 29, 57, 29, 238, 243, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області Куцоконя Віталія Миколайовича задовольнити.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області Куцоконя Віталія Миколайовича про визнання протиправними та скасування рішень скасувати, а провадження у справі закрити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 11 листопада 2019 року.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Іваненко Т.В. Сторчак В. Ю.