Справа № 400/1796/19
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/1796/19
Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Турецької І.О.

суддів: Стас Л.В., Шеметенко Л.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій та про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У червні 2019 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України, відповідач/скаржник) про:

- визнання протиправними дії щодо ненарахування та невиплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю після укладення першого контракту;

- зобов`язання нарахувати на виплатити одноразову грошову допомогу після укладення першого контракту, що складається з 8 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня 2019 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач покликався на положення Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам та відповідно на її невиконання суб`єктом владних повноважень.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що правова позиція позивача підтверджена належними доказами та відповідає Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ), Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі Закон №580-VIII) та Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затвердженої наказом МВС України від 15 березня 2018 року №200 (далі - Порядок №200), що регулюють спірні правовідносини. При цьому, суд зазначив, що відповідачем, в порушення вимог ч.2 ст. 77 КАС України, не доведено відсутність у позивача права на отримання відповідного грошового забезпечення.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального права, ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України зазначила, що відповідно до п.8 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено, що у 2019 році при визначені одноразової грошової допомоги військовослужбовцям після укладення ними першого контракту, а також надбавки за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил України застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, установлених на 01 січня 2018 року.

Окрім того, скаржник вказав, що відповідно до розділу XXI пункт 4 підпункт 7 Порядку №200 встановлено, що одноразова грошова допомога не виплачується: у разі укладання контракту для проходження військової служби в Національній гвардії України особами, які згідно з даними їх особової справи проходили військову службу за контрактом (кадрову військову службу) чи проходили службу на посадах молодшого, середнього та вищого складу поліції або займали посади рядового і начальницького складу в державних органах.

Позивач не скористався правом надання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст. 311 КАС України справу розглянуто у письмовому провадженні на підставі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження).

Фактичні обставини справи.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України від 01 березня 2019 року №49 (по стройовій частині) ОСОБА_1 зарахований в списки особового складу частини та на всі види забезпечення солдата. Далі у наказі зазначено, що відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 Південного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України від 01 березня 2019 року №9 о/с, ОСОБА_1 прийнятий із запасу на військову службу за контрактом на строк 3 роки з 01 березня 2019 року по 01 березня 2022 року та призначений на посаду водієм відділення спеціальних автомобілів автомобільного взводу стрілецького батальйону (з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних та охорони спеціального складу). На посаді вважати з 01 березня 2019 року.

Перед прийняттям на військову службу ОСОБА_1 надавались ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України наступні документи:

- трудова книжка;

- військовий квиток.

31 травня 2019 року адвокат Лобана О.В., який представляє інтереси ОСОБА_1 , здійснив адвокатський запит щодо надання інформації стосовно причини та підстав відмови командування частини у нарахуванні та виплаті його довірителю одноразової грошової допомоги після укладання першого контракту. В якості додатку направлений особистий рапорт солдата ОСОБА_1 на виплату одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту (а.с.15)

07 травня 2019 року відповідачем надана відповідь в якій зазначено, що кадровим (строковим) чи іншим уповноваженим підрозділом ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України до командування частини не надавалась інформація про укладення солдатом ОСОБА_1 першого контракту про проходження військової служби. Вищевказана інформація (довідка) не надавалась у зв`язку із відсутністю підтверджуючих документів стосовно укладання солдатом ОСОБА_1 першого контракту про проходження військової служби. Дана інформації уточняється. Після узагальнення даної інформації, солдату ОСОБА_1 , буде надана відповідь щодо задоволення або відмовлення у рапорті.

Не погоджуючись з вказаною бездіяльністю ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України позивач звернувся до суду з даним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частинами 1, 2 ст. 9 вказаного Закону встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Наказом МВС України від 15 березня 2018 року №200 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, яка визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії України (далі - військовослужбовці), які обіймають посади в Головному управлінні Національної гвардії України, територіальних управліннях, з`єднаннях, військових частинах (підрозділах), вищих військових навчальних закладах, навчальних військових частинах (центрах), базах, закладах охорони здоров`я та установах Національної гвардії України (далі - військові частини) (далі - Порядок № 200).

Згідно п. 1-3 розділу ХХІ Порядку №200, військовослужбовцям після укладення ними першого контракту, передбаченого у додатку 1 до Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153, та вступу до виконання обов`язків за посадою, на яку вони призначені, виплачується одноразова грошова допомога в таких розмірах:

особам рядового складу - вісім розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року;

особам сержантського і старшинського складу - дев`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року;

особам офіцерського складу - десять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року.

Право на отримання одноразової грошової допомоги настає з дня видання наказу командира військової частини про вступ до виконання обов`язків за посадою, на яку призначено військовослужбовця.

Одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби на підставі наказу командира військової частини, який видається на підставі інформації, наданої кадровим (стройовим) підрозділом військової частини про укладання військовослужбовцем першого контракту про проходження військової служби.

Відповідно до пп. 1 п. 4 розділу ХХІ Порядку №200, одноразова грошова допомога не виплачується особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, що прибули для подальшого проходження військової служби з інших органів та військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства України, і зараховані до Національної гвардії України, крім осіб офіцерського складу, які прибули до Національної гвардії України для подальшого проходження військової служби безпосередньо після закінчення вищих військових навчальних закладів та не перебували на посадах.

Втім, не зважаючи на те, що 01 березня 2019 року командиром ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України прийнято наказ №49 (по стройовій частині), про вступ до виконання обов`язків за посадою, на яку призначено військовослужбовця, а також не зважаючи на наявність у відповідача документів з яких вбачається укладання військовослужбовцем першого контракту про проходження військової служби, ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України не нарахувала та не виплатила солдату ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу після укладення ним першого контракту.

При цьому, твердження відповідача про те, що позивач прибув для подальшого проходження військової служби, з посиланням на пп. 1 п. 4 розділу ХХІ Порядку №200, колегія суддів вважає таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки згідно трудової книжки, позивач з 30 червня 1998 року припинив службу в органах внутрішніх справ.

Колегія суддів також вважає таким, що не засновано на законодавстві покликання відповідача в апеляційній скарзі на пп.7 п. 4 розділу ХХІ Порядку №200, згідно якого одноразова грошова допомога не виплачується: у разі укладання контракту для проходження військової служби в Національній гвардії України особами, які згідно з даними їх особової справи проходили військову службу за контрактом (кадрову військову службу) чи проходили службу на посадах молодшого, середнього та вищого складу поліції або займали посади рядового і начальницького складу в державних органах, з огляду на таке.

Так, колегією суддів встановлено, що п. 4 розділу XXI доповнено новим підпунктом 7 згідно з Наказом Міністерства внутрішніх справ №554 від 09 липня 2019 року, який набрав чинності 23 серпня 2019 року, тобто після укладання 01 березня 2019 року контракту про проходження солдатом ОСОБА_1 військової служби у Національній гвардії України.

Таким чином, обмеження викладені в пп.7 п. 4 розділу ХХІ Порядку №200 не розповсюджуються на позивача, а тому не приймаються колегією суддів до уваги.

Окрім того, колегія суддів залишає поза увагою доводи апеляційної скарги ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України про те, що відповідно до п.8 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено, що у 2019 році при визначені одноразової грошової допомоги військовослужбовцям після укладення ними першого контракту, а також надбавки за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил України застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, установлених на 01 січня 2018 року, з огляду на те, що вказана норма встановлює обмеження для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, та жодним чином не стосується одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту військовослужбовцем.

До того ж, вказані доводи спростовуються пунктами 1-3 розділу ХХІ Порядку №200, згідно яких одноразова грошова допомога виплачується в розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року.

Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас частина 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до п.10 ч.6 ст.12 КАС України до справ незначної складності відносяться інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі незначної складності, колегія суддів дійшла висновку, що оскарження рішення апеляційного суду можливо лише у випадках, перелічених вище.

Розподіл судових витрат згідно вимог статті 139 КАС України не передбачено.

Керуючись статтями 311, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 12.11.2019 року.