Справа № 480/3488/19
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2019 р. Справа № 480/3488/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Гелети С.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду в інтересах малолітнього сина - ОСОБА_2 з позовом до Головного управління ДПС у Сумській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Сумській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.04.2019 № 0-1820 про визначення суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 716,68 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірним рішенням ОСОБА_2 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Позивач не погоджується із прийнятим рішенням, оскільки його було вручено з порушенням строків, визначених Податковим кодексом України, а податкове зобов`язання визначено без урахування розміру площі об`єкта нерухомості, яка складає 137 кв. м. Також контролюючий орган не застосував пільги, передбачені п.п. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України.

Представник відповідача подав до суду відзив у якому проти позовних вимог заперечує та зазначив, що податкове зобов`язання було нараховане ОСОБА_2 із застосуванням ставки податку 0,25 % від мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня звітного, 2018 з урахуванням рішень Конотопської міської ради щодо встановлення місцевих податків та зборів. Податковим повідомленням-рішенням від 17.04.2019 № 0-1820 визначена сума грошового зобов`язання на 2018 рік, таке рішення було направлене на адресу позивач, однак лист повернувся без вручення. Твердження позивача про незастосування до ОСОБА_2 пільги по сплаті податку є необґрунтованими, оскільки була застосована пільга в розмірі 60 кв. м відповідно до п. "а" п.п. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України. Сума податку кладає 716,68 грн., тобто 77 кв. м. (площа за вирахуванням пільгової) х 9,3075 (3723,00 грн. мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2018 х 0,25 % ставки податку).

Ухвалою від 10.09.2019 відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також здійснено заміну відповідача належним - Головним управлінням ДПС у Сумській області.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

В свою чергу, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1 а (а.с. 10).

17.04.2019 ГУ ДФС у Сумській області прийнято спірне податкове повідомлення-рішення від № 0-1820, яким ОСОБА_2 нараховано податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 716,68 грн. (а.с. 8).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Порядок сплати податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, встановлений статтею 266 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Так, п. 266.1.1. ПК України передбачено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до п. 266.2.1. ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до п. 266.3, 266.4, 266.5 ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

База оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів.

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до п. 266.6.1, п. 266.7 ст. 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку: а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Щодо новоствореного (нововведеного) об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 є власником житлової нерухомості - квартири, площею 137 кв. м, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з копією розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік до податкового повідомлення-рішення від 17.04.2019 № 0-1820 сума податку нарахована в розмірі 716,68 грн. (а.с. 34).

Зазначена сума розрахована виходячи із ставки податку 0,25 % розміру мінімальної заробітної плати (згідно рішення Конотопської міської ради від 24.06.2015, з урахуванням змін, внесених рішеннями від 28.01.2016, від 26.01.2017, а.с. 26-30), встановленої на 1 січня 2018 року (3723,00 грн), тобто 9,31 грн. за 1 кв. м. нерухомого майна (3723,00 грн. х 0,25 %).

Суд також зазначає, що загальна сума податку на 2018 рік визначена з урахуванням пільги, встановленої п. "а" пп. 266.4.1 ст. 266 ПК України, тобто базу оподаткування - 137 кв. м зменшено на пільгу в розмірі 60 кв. м (а.с. 34).

Таким чином відповідачем проведено вірний розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік, із застосування відповідної пільги.

Крім того, згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, що функціонує відповідно до закону України "Про доступ до судових рішень", в межах справи № 480/ 3826/18, судом досліджувалося правомірність визначення площі позивача, що належить на праві власності, та після перегляду справи в апеляційному порядку підтверджено правомірність нарахування податковим органом податку на площу 137 кв.м. за попередній рік із застосовуванням відповідної пільги.

Доводи позивача щодо несвоєчасності направлення спірного рішення, як неправомірність податкового повідомлення-рішення, визнаються судом необґрунтованими.

Так, наслідки несвоєчасного направлення податкового повідомлення-рішення визначені пунктом 266.10.2 ПК України, відповідно до якого у разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Несвоєчасне направлення податкового повідомлення-рішення не свідчить про його протиправність та не може бути підставою для його скасування, таке порушення є лише підставою для звільнення від відповідальності у зв`язку з несвоєчасною сплатою податку. Крім того, пунктом 266.10.3. ст. 266 ПК України прямо передбачено, що податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу, тобто 1095 днів з дня, коли такий обов`язок у податкового органу виник.

Так само не впливає на законність спірного рішення відсутність доданого до нього розрахунку, оскільки пунктом 9 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204 передбачено, що до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності). Таким чином, одночасне надіслання податкового повідомлення-рішення та розрахунку до нього передбачене лише у разі наявності такого розрахунку, тобто не є обов`язковим.

Зважаючи на те, що податкове повідомлення-рішення від 17.04.2019 № 0-1820 прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Податковим кодексом України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог у суду відсутній підстави для відшкодування позивачу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.04.2019 № 0-1820 про визначення суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 716,68 грн. - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 11.11.2019.

Суддя С.М. Гелета