Справа № 260/1156/19
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2019 року м. Ужгород№ 260/1156/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Гаврилка С.Є.,

з участю секретаря судового засідання - Кубічек Н.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 - не з`явився;

за участі представника позивача Ільчука Іллі Михайловича ;

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області - представник - Заяць Романна Іванівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2019 року до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ), яким просив суд: "1. Відкрити провадження за вказаним адміністративним позовом; 2. Відповідно до ст.ст.25 7-260, 262-263 Кодексу адміністративного судочинства України клопочу про розгляд адміністративного позову за правилами спрощеного позовного провадження, як справу незначної складності; 3. Постановити рішення, згідно з яким: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо обмеження у виплаті мені, ОСОБА_1 пенсії у розмірі, виходячи з десяти прожиткових мінімумів; 4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд.4, ) здійснити виплату, мені ОСОБА_1 , пенсію у повному розмірі нарахованої згідно з доданою відповідачем таблицею, починаючи з 01.01.2018 року; 5. Бажаю прийняти участь у розгляді адміністративного позову; 6. Судові витрати покласти на відповідача.".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Свої позовні вимоги позивач мотивував наступним. Зокрема, вказував, що з 25 червня 1991 року є пенсіонером по вислузі років, як пілот цивільної авіації, якому призначена пенсія по вислузі років, як пілоту цивільної авіації, у сумі 34355,42 грн., однак відповідач безпідставно, починаючи з 01 січня 2016 року обмежує розмір пенсії та нараховує до виплати лише 14970 грн.. У липні 2019 року позивач звернувся до Ужгородського відділу обслуговування громадян за роз`ясненням щодо розміру виплачуваної пенсії. Листом від 10 липня 2019 року за № П-Б-04, посилаючись на статтю 27 частину 3 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивачеві повідомили, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Позивач вважає, що дії суб`єкта владних повноважень, у частині обмеження розміру виплати пенсії з розміру 34355,42 грн. до розміру 14970 грн. є протиправними і такі необхідно в судовому порядку визнати саме такими, із зобов`язанням відповідача провести виплату пенсії у розмірі нарахування, без обмежень.

У відзиві на адміністративний позов, представник відповідача просить суд в задоволенні позову відмовити повністю. Зазначає, що позивач отримує пенсію за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Законодавством передбачено право позивача на перерахунок його пенсії в разі збільшення, середньої заробітної плані працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня. Згідно протоколу призначення пенсії позивачу проводився перерахунок пенсії: 01 березня 2018 року загальний розмір після складає 18799,22 грн. до виплати 13 730 грн.; 01 грудня 2018року загальний розмір пенсії складає 27752,36 грн. виплачено з розрахунку 14970 грн.; 01 березня 2019 року загальний розмір складає 34355,42 грн., виплаті підлягає 14970 грн.. Відповідно до статті 27 частині 3 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. З 01 липня 2019 року згідно Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік" встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність у розмірі 1564 грн.. Розмір пенсії позивача з 01 липня 2019 року не перевищує 15640 грн.. Відтак, відсутні підстави для виплати пенсії у розмірі 34355,42 грн..

Під час розгляду справи по суті представник позивача позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити з мотивів, що наведені у ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні, проти задоволення позовних вимог заперечив та просив суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Ужгородському об`єднаному управлінні Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області та останньому призначено пенсію за вислугу років як працівнику льотно-випробувального складу цивільної авіації з 25 червня 1991 року.

У зв`язку з проведеною реорганізацією Ужгородського об`єднаного управління Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області, відповідачем у даному адміністративному є Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області.

Як вбачається з матеріалів справи, Ужгородським об`єднаним управлінням Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області здійснено перерахунок пенсії позивача з 01 березня 2018 року загальний розмір після складає 18799,22 грн., з якої виплачувалося лише 13730 грн. (а.с. 27); з грудня 2018 року загальний розмір пенсії складав 27752,36 грн., виплачено було лише 14970 грн. щомісячно (а.с. 26); з 01 березня 2019 року загальний розмір складав 34355,42 грн., виплачено лише з розрахунку 14970 грн. (а.с. 25).

Разом з тим, виплата пенсії позивачу здійснювалася з урахуванням обмеження максимального розміру пенсії згідно зі статтею 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а саме: із січня 2018 року - 13730 грн.; із березня 2018 року - 13730 грн.; з липня 2018 року - 14350 грн.; з грудня 2018 року - 14970 грн.,із 01 березня 2019 року - 14970 грн., що підтверджується довідкою Ужгородського об`єднаного УПФУ Закарпатської області № 72/02 від 10 липня 2019 (а.с.а.с. 15,16).

05 липня 2019 позивач звернувся до Ужгородського об`єднаного УПФУ Закарпатської області зі заявою, в якій просив, зокрема роз`яснити підстави обмеження виплати нарахованої пенсії позивачу (а.с. 14).

Листом Ужгородського об`єднаного УПФУ Закарпатської області від 10липня 2019 за № П-Б-04 позивача повідомлено про розгляд його звернення щодо обмеження розміру пенсії за вислугу років. Зазначено, що у відповідності до статті 27 частину 3 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. З 01 липня 2019 року згідно Закону України "Про державний бюджет України на 2019" встановлено прожиткових мінімумів для осіб, які витратили працездатність у розмірі 1564 грн., а відтак розмір пенсії позивача з 01 липня 2019 року складає 15640 грн. (а.с.а.с. 15, 17).

Позивач не погодився з діями відповідача щодо обмеження розміру його пенсії до виплати, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 53 частиною 3 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених частинами першою - третьою, шостою статті 19 та статтею 21 цього Закону для пенсій за віком, і не можуть перевищувати 85 процентів заробітку для працівників льотно-випробного складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах. При цьому розмір пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія.

За приписами пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року № 418, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 9 серпня 2005 року № 713, у разі зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня (починаючи з 2005 року) заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до цього пункту, збільшується на коефіцієнт, який визначається шляхом ділення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік, що передує року, в якому проводиться перерахунок, на середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки, яка враховувалася під час призначення (перерахунку) пенсії. Коли розмір пенсії, обчислений із заробітку, визначеного відповідно до цього пункту, менший ніж розмір пенсії до перерахунку, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

У відповідності до статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VI від 08.07.2011 максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Податкового кодексу України, Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати 10740 гривень.

Вказаним законом було внесено зміни до низки інших законів, зокрема до статті 85 частини 3 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"

У відповідності до статті 85 частини 3 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (у редакції Закону України від 08 липня 2011 року за № 3668-VI із наступними змінами та доповненнями), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Аналогічна норма міститься й у Законі України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за № 1058-IV, зокрема у відповідності до статті 27 частини 3 вказаного нормативного документу (у редакції Закону України від 08 липня 2011 року за № 3668-VI із наступними змінами та доповненнями), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

У відповідності до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" за № 2246-VIII, законодавцем установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу, зокрема, яка втратила працездатність в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень.

У відповідності до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" за № 2629-VIII, законодавцем установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу, зокрема, яка втратила працездатність в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.

Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VI від 08 липня 2011 року передбачено, що обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Крім того, пунктом 2 розділом II Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" за № 911-VIII від 24 грудня 2015 року визначено, що дія положень даного Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються, починаючи з 01 січня 2016 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 здійснено перерахунок його пенсії з 01 березня 2018 року, з грудня 2018 року та з 01 березня 2019 року.

Так, з 01 березня 2018 у зв`язку з проведеним перерахунком розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) склав 18849,22 грн., до виплати, з урахуванням обмеження максимального розміру пенсії - 13730 грн.; з грудня 2018 року розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) складав 27752,36 грн., до виплати, з урахуванням обмеження максимального розміру пенсії -14970 грн.; з 01 березня 2019 року розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) складав 34355,42 грн., до виплати, з урахуванням обмеження максимального розміру пенсії -14970 грн.(а.с.а.с. 17, 18, 25-27).

Суд вказує на те, що пенсія ОСОБА_1 була призначена ще у 1991 році, а відтак застосування відповідачем обмеження граничного розміру пенсії останнього на підставі статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" є протиправним.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/4267/17, що враховується судом в силу приписів статті 242 частини 5 КАС України.

Судом резюмується, що право позивача на нарахування пенсії без обмеження її виплати є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань.

Таким чином, відповідач обмежуючи, при перерахунку з 01 березня 2018 року, розмір пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, діяв протиправно та з порушенням вимог чинного законодавства.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (рішення у справі "Хонякіна проти Грузії" (Khoniakina v. Georgia), № 17767/08, пункт 72, від 19 червня 2012 року).

Європейський Суд наголошував на тому, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (рішення у справі "Колишній Король Греції та інші проти Греції" (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII).

Чинне законодавство України чітко визначає випадки, при виникненні яких у держави виникає право на обмеження права і свобод громадянина, у тому числі і пенсійних виплат.

Відповідно до статті 22 частини 3, статті 64 Конституції України право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть бути обмежені, у тому числі зупиненням дії законів (їх окремих положень), лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк. Таку правову позицію Конституційний Суд України висловив у Рішенні від 20.03.2002 року №5-рп/2002 (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій) (пункт 6 мотивувальної частини).

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються державою і не можуть бути скасовані або обмежені. Звуження змісту прав і свобод особи означає зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або величину (кількість) благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Таким чином, судом резюмується, що обмеження відповідачем розміру пенсійної виплати ОСОБА_1 із посиланням на зміни пенсійного законодавства, норми якого на позивача не поширюються є неприпустимим, а відтак дії відповідача щодо обмеження у виплаті позивачу пенсії, виходячи з десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність є протиправними.

Також, суд вважає необхідним зазначити, що невиплата позивачу призначеної пенсії у повному обсязі є позбавленням останнього його конституційного права на соціальний захист у разі досягнення пенсійного віку визначеного Законом, а нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Необхідно зазначити, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії у повному розмірі з розрахунку 34355, грн..

Відповідно до статті 19 частини 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд вважає, що відповідач у спірних правовідносинах діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, без дотримання вимог статті 2 частини 2 КАС України.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевказане, враховуючи обставини встановлені судом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно із статтею 139 частини першої КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 5 частини 1 пункту 10 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У відповідності до посвідчення серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС з 1986-1987 років, категорія 1 (а.с. 13).

Оскільки, позивач, у відповідності до статті 5 частини 1 пункту 10 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, з відповідача судові витрати, у відповідності до статті 139 КАС України, не стягуються.

Керуючись статтями 139, 242-246 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл.. Народна, 4, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) щодо обмеження у виплаті ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії, виходячи з десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) здійснити виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію у повному розмірі з розрахунку 34355,42 (тридцяти чотирьох тисяч трьохсот п`ятдесяти п`яти грн. 42 коп.) грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 07 листопада 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 11 листопада 2019 року.

СуддяС.Є. Гаврилко