Справа № 826/6599/15
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 листопада 2019 року № 826/6599/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Добрянської Я.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Аерофлот - російські авіалінії"

до Державної авіаційної служби України

про визнання протиправною та скасування постанови від 13.03. 2015 року № 3145, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Відкрите акціонерне товариство "Аерофлот - російські авіалінії" з позовом до Державної авіаційної служби України в якому з урахуванням заяви про зміну підстав позову просило визнати нечинною та скасувати постанову № 3145 від 13.03.2015р. про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації.

В обґрунтування позовних вимог (з урахуванням заяви про зміну підстав позову) зазначає, що оскаржувана постанова є протиправною, а відтак підлягає скасуванню, оскільки, по-перше, протокол про правопорушення у галузі цивільної авіації, який слугував підставою для її прийняття складено державним інспектором за відсутності повноважень (не мав повноважень на проведення інспектування (перевірки) у сфері авіаційної безпеки) та з порушенням вимог Порядку накладення та стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 26.12.2011 №637 (під час складання протоколів інспектор не здійснював перевірку інформації, що стала підставою для встановлення фактів вчинення з боку позивача правопорушень у галузі цивільної авіації. При цьому, інспектор не здійснив самостійне заповнення реквізитів протоколу, а лише завдяки працівникам юридичного відділу відповідача частково переніс інформацію телеграм до завчасно підготовлених названими працівниками протоколів). По-друге, відповідачем порушено вимоги Порядку щодо розгляду справ про правопорушення у галузі цивільної авіації, оскільки відповідачем не було надано матеріалів справи про правопорушення у галузі цивільної авіації, що на думку позивача, свідчить про відсутність доказів вчинення правопорушення. По-третє, при прийнятті оскаржуваної постанови відповідачем порушено строки накладення штрафу, які визначені ч. 3 ст. 128 та п. 3.5 Порядку накладення та стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті. Більше того, наголошує, що станом на 10.07.2014р. був відсутній факт правопорушення у галузі цивільної авіації визначений вимогами п. 94, 118 Положення про використання повітряного простору України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 16.04.2015р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено попереднє судове засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 30.04.2015р. зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі №826/6495/15.

Відповідно до розпорядження керівника апарату від 25.02.2016р. № 731 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ" у зв'язку з припиненням повноважень судді, в провадженні якого перебувала адміністративна справа №826/6599/15, у відповідності до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, адміністративна справа №826/6599/15 передана на повторний розподіл справ між суддями.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2016р. адміністративна справа № 826/6599/15 розподілена на суддю Добрянську Я.І.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.02.2016р. справа прийнята до провадження судді Добрянської Я.І.

02.08.2018р. до суду надійшло клопотання представника позивача про поновлення провадження по справі в обґрунтування якого зазначає, що з огляду на те, що ухвалою суду від 03.06.2015р. об'єднано в одне провадження адміністративні справи № 826/6495/15 та № 826/4473/15 та присвоєно об'єднаним справам № 826/4473/15, а 20.08.2015р. Окружним адміністративним судом міста Києва прийнято постанову у справі № 826/4473/15, якою у задоволенні адміністративного позову Відкритого акціонерного товариства "Аерофлот-російські авіалінії" - відмовлено. Також зазначає, що вищезазначена постанова оскаржена не була, а відтак станом на момент подачі клопотання набрала законної сили.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.08.2018р. поновлено провадження у справі та повідомлено сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

16.10.2018р. суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов в якому зазначає, що державний інспектор Державної авіаційної служби України при прийнятті оскаржуваної постанови Байдуж Р.Е. діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені п. 8 ч.1 ст. 16 Повітряного кодексу України, розділом ІІ Порядку № 637, Положенням про державного інспектора з авіаційного нагляду у Державній авіаційній службі України, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 09 лютого 2010 року №68, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 квітня 2010 року за №307/17602, а відтак підстави для скасування постанови та задоволення позовних вимог відсутні.

15.12.2017р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до КАС України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з частиною третьою статті 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши адміністративний позов та додані до нього матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, зазначає наступне.

10.07.2014р. телеграмою Украероцентру ТЛГ № 101832 Державну авіаційну службу України повідомлено про те, що повітряне судно позивача, 10.07.2014р. о 14 год. 00 хв., яке виконувало рейс AFL 1911, здійснило політ з порушенням порядку використання повітряного простору України ПС, незважаючи на заборону використання повітряного простору.

13.03.2015р. за результатом перевірки інформації викладеної в телеграмі Украероцентру (тлг № 101832) в присутності представників ПАТ «Аерофлот» складено протокол про правопорушення у галузі цивільної авіації № 3145 в якому зазначено, що повітряним судном позивача порушено ст. 30 Повітряного кодексу України та п. 94 та 118 постанови КМУ від 29.03.2002 № 401 «Про затвердження Положення про використання повітряного простору України».

Правомірність складання зазначеного протоколу встановлена постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.08.2015р. у справі №826/4473/15 за позовом Відкритого акціонерного товариства "Аерофлот - російські авіалінії" до Державної авіаційної служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, якою в задоволенні позовних вимог було відмовлено повністю та яка набрала законної сили 23.09.2015р.

Отже, в силу ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, які встановлені в постанові Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.08.2015 у справі № 826/4473/15, не потребують додаткового встановлення у справі № 826/4692/15.

13.03.2015р. головою Державної авіаційної служби України на підставі ст. 127-130 Повітряного кодексу України, а саме абз. 4 п. 1 ч. 1 ст. 127 Повітряного кодексу України та з урахуванням вищезазначеного протоколу розглянуто матеріали справи щодо порушення ВАТ «Аерофлот-російські авіалінії» правил та порядку використання повітряного простору України при виконанні рейсу AFL 1911 о 14 год. 00 хв. 10.07.2014р. без відповідного дозволу та заявки на використання повітряного простору України та винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації № 3145, якою на позивача накладено штраф у розмірі 136 000,0 грн.

Позивач вважаючи вищезазначену постанову такою, що прийнята з порушенням вимог законодавства, звернувся до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові основи діяльності в галузі авіації встановлює Повітряний кодекс України.

Відповідно до частини другої статті 4 Повітряного кодексу України, державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України полягає у формуванні державної політики та стратегії розвитку, визначенні завдань, функцій, умов діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України, застосуванні заходів безпеки авіації, прийнятті загальнообов`язкових авіаційних правил України, у здійсненні державного контролю за їх виконанням та встановленні відповідальності за їх порушення.

Приписи пункту 26 частини першої статті 1 Повітряного кодексу України визначають, що використання повітряного простору України - провадження діяльності, пов`язаної з польотами повітряних суден, з переміщенням (перебуванням) матеріальних об`єктів у повітряному просторі України, а також з вибуховими роботами, пусками ракет, усіма видами стрільб, у тому числі з метою здійснення впливу на гідрометеорологічні процеси в атмосфері, що становлять загрозу безпеці польотів повітряних суден та інших літальних апаратів.

Згідно ст. 23 Повітряного кодексу України, організація використання повітряного простору України це комплекс заходів, який вживається для забезпечення безпечного, економічного та регулярного повітряного руху, а також будь-якої іншої діяльності, пов`язаної з використанням повітряного простору України. Положення про використання повітряного простору України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Організація використання повітряного простору України передбачає: 1) визначення структури та класифікації повітряного простору України; 2) планування та координацію діяльності з використання повітряного простору України відповідно до державних пріоритетів; 3) забезпечення дозвільного порядку використання повітряного простору України та/або забезпечення інформацією щодо використання повітряного простору України; 4) організацію повітряного руху, що включає: обслуговування повітряного руху; управління використанням повітряного простору України; організацію потоків повітряного руху; забезпечення контролю за дотриманням порядку та правил використання повітряного простору України у певних районах; обслуговування аеронавігаційною інформацією; аварійне сповіщення; метеорологічне обслуговування; забезпечення зв`язку, навігації, спостереження.

Порушенням порядку використання повітряного простору України вважаються дії або бездіяльність юридичних чи фізичних осіб, що призвели до порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів, які регулюють порядок використання повітряного простору України.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Повітряного кодексу України, використання повітряного простору України здійснюється на підставі дозволів, що надаються органами об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху відповідно до порядку, визначеного Положенням про використання повітряного простору України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 401 затверджено Положення про використання повітряного простору України (далі - Положення № 401).

Вищевказаним Положенням № 401 визначається порядок організації та використання повітряного простору України (далі по тексту - повітряний простір) юридичними і фізичними особами - користувачами повітряного простору, а також органами, що здійснюють контроль за дотриманням порядку використання повітряного простору, управління використанням повітряного простору та обслуговування повітряного руху (далі - ОПР). Діяльність державних органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і підпорядкування, пов`язана з використанням повітряного простору, яка може загрожувати безпеці польотів повітряних суден та інших літальних апаратів, провадиться відповідно до вимог цього Положення в частині, що стосується порядку використання повітряного простору.

Порядок подання заявок, видачі дозволів та визначення умов використання повітряного простору врегульовані у розділі IV Положення № 401.

Так, користувачі повітряного простору, заінтересовані у провадженні діяльності, зазначеної у пункті 3 цього Положення, повинні подати відповідну заявку на використання повітряного простору.

Згідно з пунктом 57 Положення № 401, подання заявок та видача дозволів на використання повітряного простору або анулювання заявок може здійснюватися за допомогою телеграфу, телефону, поштового зв`язку, телефаксу тощо. Користувачі повітряного простору зобов`язані мати прямий зв`язок (телеграф, телефон, телефакс або інші види зв`язку) з органами ОПР та відповідними органами управління Повітряних Сил Збройних Сил.

При цьому в пункті 58 Положення № 401 закріплено, що форма розкладів та заявок на польоти цивільних повітряних суден, а також терміни їх подання визначаються Правилами надання експлуатантам дозволів на виліт з аеропортів України та приліт до аеропортів України під час виконання міжнародних, внутрішніх та транзитних польотів, що затверджуються Мінінфраструктури та Міноборони.

Відповідно до п. 60 Положення № 401, розклад регулярних внутрішніх та міжнародних польотів цивільних повітряних суден експлуатантів України та іноземних експлуатантів затверджується Державіаслужбою і надсилається до Украероруху (Украероцентру) та органів управління Повітряних Сил Збройних Сил не пізніше ніж за 20 діб до введення його в дію.

Згідно з п. 61 Положення № 401, органи управління Повітряних Сил Збройних Сил, Украероцентр здійснюють контроль за виконанням регулярних внутрішніх та міжнародних польотів, а також транзитних регулярних польотів та наданням органами ОПР послуг з обслуговування повітряного руху. З цією метою користувачі повітряного простору подають Украероцентру перелік повторюваних планів польотів не пізніше ніж за 14 діб до початку польоту, а зміни до цього переліку - за 7 діб до введення їх у дію. Украероцентр доводить перелік повторюваних планів польотів до РДЦ та органів управління Повітряних Сил Збройних Сил.

Вимогами п. 74, 75 Положення № 401, поряд з іншим закріплено, що дозвіл на виконання внутрішніх та міжнародних регулярних польотів з посадкою (вильотом) в Україні (з України) видається Державіаслужбою, а дозвіл на використання повітряного простору на підставі відповідної заявки після отримання дозволу на виконання польотів видається:

- Украероцентром: на виконання польотів поза межами повітряних трас у повітряному просторі більше ніж у двох районах польотної інформації; на провадження діяльності у повітряному просторі, яка потребує встановлення заборон або обмежень його використання; на провадження діяльності у повітряному просторі, яка потребує встановлення короткочасних обмежень його використання (в межах двох та більше районів польотної інформації); на виконання польотів для проведення пошуково-рятувальних робіт; на провадження діяльності у повітряному просторі, яка потребує встановлення короткочасних обмежень його використання в межах одного району польотної інформації тривалістю понад 2 год.; на виконання польотів повітряними суднами, які не обладнані засобами вторинної радіолокації; на провадження іншої діяльності у повітряному просторі більш як у двох районах польотної інформації;

- РДЦ: на виконання польотів поза межами повітряних трас у повітряному просторі одного або двох (суміжних) районів польотної інформації; на провадження діяльності у повітряному просторі, яка потребує встановлення короткочасних обмежень його використання тривалістю не більше ніж 2 год.; на провадження іншої діяльності у повітряному просторі одного або двох (суміжних) районів польотної інформації.

Окрім цього, п. 76 Положення № 401 також передбачено, що Украероцентр та РДЦ, отримавши заявку на використання повітряного простору, приймають відповідне рішення, про що інформують заявника. У разі затвердження заявки на використання повітряного простору Украероцентр та РДЦ повідомляють про прийняте рішення органи управління Повітряних Сил Збройних Сил.

Суд враховує, що відповідно до п. 2 розділу І Положення № 401, дозволом на використання повітряного простору є офіційне повідомлення про надання користувачеві повітряного простору дозволу для провадження діяльності у порядку, що визначається відповідним підрозділом органу об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України. Орган об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху - відповідний підрозділ, повноваження і діяльність якого пов`язані з організацією повітряного руху у повітряному просторі України та у міжнародному повітряному просторі, який перебуває під відповідальністю України.

У відповідності до пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України "Про створення об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України" від 19.07.1999 №1281 головним оперативним підрозділом системи є Український центр планування використання повітряного простору України та регулювання повітряного руху (Украероцентр).

Відповідно до пункту 8.1 глави 8 Правил польотів цивільних повітряних суден у повітряному просторі України, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.10.2011 №478, дозвіл повинен бути отриманий до початку виконання контрольованого польоту або частини польоту, яка виконується як контрольований політ. Такий дозвіл запитується шляхом подання плану польоту до органу диспетчерського обслуговування повітряного руху .

Пунктами 3.3.1.1, 3.3.1.2, 3.3.2 Додатку 2 до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року "Правила польотів" визначено, що "Информация в отношении запланированного полета или части полета, подлежащая направлению в органы обслуживания воздушного движения, предоставляется в форме плана полета. План полета предоставляется до начала любого полета с пересечением международных границ. План полета включает информацию, относящуюся к следующим пунктам, определенным соответствующим полномочным органом ОВД: - опознавательный индекс воздушного судна; - правила выполнения полета и тип полета; - количество и тип(ы) воздушных судов и категория турбулентности в следе; - оборудование; - аэродром вылета; - расчетное время уборки колодок; - крейсерские скорости; - крейсерские эшелоны; - маршрут полета; - аэродром назначения и общее расчетное истекшее время; - запасные аэродромы; - запасы топлива; - общее число людей на борту; - аварийно-спасательное оборудование; - прочая информация".

На підставі поданого плану польоту орган ОПР видає дозвіл, що також передбачено пунктом 3.6.1.1 Додатку №2, а саме: Диспетчерское разрешение получают до начала выполнения контролируемого полета или части полета, которая выполняется как контролируемый полет. Такое разрешение запрашивается путем предоставления плана полета органу управления воздушным движением".

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази надання в даному випадку перед початком здійснення польоту вищезгаданим рейсом заявки, отримання дозволу. Між тим, з матеріалів справи вбачається здійснення польоту без зв`язку з органом ОПР, в забороненій зоні, відомості про що містились у первинному повідомленні Украероцентру.

Згідно з п. 106 розділу VII Положення № 401, контроль за дотриманням рішень про встановлення заборон та обмежень використання повітряного простору покладається на відповідні органи, які їх встановили.

Згідно з п. 118 Положення № 401, до порушень порядку використання повітряного простору, що підлягають розслідуванню, належать, у тому числі: використання повітряного простору без дозволу та/або порушення умов його використання, крім випадків, що передбачені цим Положенням (пункт 1); порушення вимог щодо порядку перетинання державного кордону та виконання польоту в зоні з особливим режимом використання повітряного простору (пункт 4);

Виконання повітряним судном польоту через зону обмеження польотів, небезпечну зону та зону, що належить до тимчасово зарезервованого повітряного простору, без відповідного дозволу під час її використання (пункт 5); політ повітряного судна, яке не відповідає на запит засобів радіолокаційної системи державного розпізнавання, крім суден, на яких апаратура радіолокаційної системи державного розпізнавання не передбачена або які повертаються з несправною апаратурою радіолокаційної системи державного розпізнавання з аеродромів (посадкових майданчиків) іноземних держав, де ремонт такої апаратури неможливий (пункт 6).

Відповідно до п. 94 Положення № 401, заборона та обмеження використання повітряного простору встановлюються за місцем, часом та висотою з таким розрахунком, щоб звести до мінімуму їх вплив на діяльність інших користувачів повітряного простору (абзац перший). Встановлення заборони та обмежень передбачає визначення частини повітряного простору, використання якої забороняється або обмежується відповідно до умов, визначених Украероцентром або районного диспетчерського центру (абзац другий). Під час виконання польоту повітряне судно на запит та з дозволу відповідного органу може перетинати межі зони обмеження польотів, небезпечної зони та зони, що належить до тимчасово зарезервованого повітряного простору, під час їх використання. В інших випадках повітряне судно повинно виконувати політ поза межами зазначених зон згідно з установленим порядком (абзац третій).

Відповідно до ст. 126 Повітряного кодексу України, за протиправні дії юридичні і фізичні особи, діяльність яких пов`язана з використанням повітряного простору України, розробленням, виготовленням, ремонтом та експлуатацією авіаційної техніки, здійсненням господарської діяльності в галузі цивільної авіації, обслуговуванням повітряного руху, забезпеченням безпеки авіації, несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно з ч. 1 ст. 128 Повітряного кодексу України, справи про правопорушення у галузі цивільної авіації розглядаються уповноваженим органом з питань цивільної авіації, за результатами розгляду приймається постанова.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 128 Повітряного кодексу України, штраф може бути накладено на юридичну особу - суб`єкта авіаційної діяльності протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення. Дане положення кореспондується з пунктом 3.5 Порядку № 637.

При виявленні факту вчинення суб`єктом авіаційної діяльності порушення норм щодо порядку використання повітряного простору України, відповідач, приймаючи рішення про накладення штрафу, має діяти в межах встановлених законодавством граничних строків.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладеною в постанові від 19.04.2018р. у справі № №826/2985/15, адміністративне провадження №К/9901/10060/18.

Аналіз вказаних норм права свідчить, що законодавець передбачив два строкових обмеження. Одне з них полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть застосовуватися після спливу трьох років з дня вчинення порушення суб`єктом господарювання встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, зокрема, порушення правил та порядку використання повітряного простору України.

Другий обмежувальний строк, встановлений у цій статті, полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть бути застосовані пізніше шести місяців з дня виявлення порушення правил та порядку використання повітряного простору України.

Таким чином, другий обмежувальний строк у застосуванні адміністративно-господарських санкцій за порушення норм щодо правил та порядку використання повітряного простору України полягає у тому, що їх не може бути застосовано пізніше шести місяців із дня виявлення правопорушення.

Отже, при виявленні факту вчинення суб`єктом авіаційної діяльності порушення норм щодо порядку використання повітряного простору України, відповідач, приймаючи рішення про накладення штрафу, має діяти в межах граничних строків, встановлених статтею 128 Повітряного Кодексу України.

Підставою для застосування до позивача штрафних санкцій стало встановлення порушення ВАТ "Аерофлот - російські авіалінії", які полягали у здійсненні польотів, незважаючи на заборону використання повітряного простору 10.07.2014р.

Вказане порушення підтверджується первинним повідомленням «Украероцентру» про порушення позивачем 10.07.2014р. порядку використання повітряного простору України рейсу AFL 1911 шляхом перетину кордону забороненої зони над АР Крим.

Тому, з урахуванням дня виявлення правопорушення, штраф міг бути накладений відповідачем на ВАТ "Аерофлот-російські авіалінії" до 10.01.2015р.

Проте, оскаржувана постанова про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації прийнята лише 13.03.2015р., тобто з пропуском строку, встановленого частиною третьою статті 128 Повітряного кодексу України та пункту 3.5 Порядку № 637.

Враховуючи наведені норми діючого законодавства, встановлені обставини та вказані факти, суд призодить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог в частині протиправності прийняття суб`єктом владних повноважень постанови про накладання штрафу через сплив будь-якого, із встановлених статтею 128 Повітряного Кодексу України, строків застосування адміністративно-господарських санкцій.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладеною в постанові від 27.06.2019р. у справі № 826/3006/15 адміністративне провадження №К/9901/38448/18.

При цьому, судом також враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 77, 139, 242, 243, 251, 255 КАС України,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Відкритого акціонерного товариства "Аерофлот - російські авіалінії" - задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Державної авіаційної служби України від 13.03.2015р. № 3145 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації.

3. Стягнути на користь Відкритого акціонерного товариства "Аерофлот - російські авіалінії" (119002, м. Москва, вул. Арбат, 10, ідентифікаційний код ) судові витрати за сплату судового збору в розмірі 272, 0 грн. (двісті сімдесят дві гривні 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Державної авіаційної служби України (01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, ідентифікаційний код 37536026).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська