Справа № 1170/2а-4179/12
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 листопада 2019 року

Київ

справа №1170/2а-4179/12

адміністративне провадження №К/9901/2703/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

при секретарі: Горбатюку В.С.,

за участю представника позивача: Котенко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Світловодської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.02.2013 (суддя - Брегей Р.І.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2014 (головуючий суддя - Малиш Н.І., судді: Баранник Н.П., Щербак А.А.) у справі № 1170/2а-4179/12 за позовом Приватного підприємства фірми «Техногруп» до Світловодської об`єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення,-

встановив:

Приватне підприємство фірма «Техногруп» (далі - ПП фірма «Техногруп») звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення Світловодської об`єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби (далі - Світловодська ОДПІ) від 15.11.2012 №.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.02.2013, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2014, позов задоволено.

Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями, Світловодська ОДПІ оскаржила їх у касаційному порядку.

В обґрунтування доводів касаційної скарги відповідач посилається на те, що до складу валових витрат ІІ кварталу 2011 року включається виключно від`ємне значення об`єкта оподаткування, отримане суб`єктами оподаткування господарювання за результатами здійсненої господарської діяльності за І квартал 2011 року без врахування від`ємного значення, що увійшло до складу І кварталу з 2010 року; підприємством не відображено у складі валового доходу та доходів, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, отримані кошти від ТОВ СУПП «Ай.Ті.Джі.Інвест», які були використані не за призначенням та не були перераховані ТОВ «Сілікон», а були використані на власні господарські потреби.

В письмових запереченнях на касаційну скаргу ПП фірма «Техногруп» зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, позивач просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, заслухавши пояснення представника позивача, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, Світловодською ОДПІ проведено позапланову виїзну перевірку ПП фірма «Техногруп» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2009 по 30.06.2012, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2009 по 30.06.2012, про що складено акт від 08.11.2012 №368/2200/36492046.

За результатами проведеної перевірки відповідач, зокрема, дійшов висновку про порушення позивачем підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14, пункту 150.1 статті 150, пункту 153.8 статті 153, пункту 3 підрозділу 4 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України в результаті чого: завищено збиток від операцій з цінними паперами за ІІ-ІV квартал на суму 410830006,00 грн. та занижено прибуток від операцій з цінними паперами в сумі 10154490,00 грн. та як наслідок занижено податок на прибуток за ІІ-ІV квартал на суму 2335533,00 грн.; завищено від`ємний фінансовий результат попереднього звітного періоду в сумі 102707501,00 грн. та занижено прибуток від операцій з векселями за І квартал 2012 року на суму 99935000,00 грн. та за півріччя 2012 року на суму 99935000,00 грн., та як наслідок занижено податок на прибуток на І квартал 2012 року на суму 20986350,00 грн. та за півріччя 2012 року на суму 20986350,00 грн.

В обґрунтування зазначених висновків відповідач посилався на те, що згідно до додатку ЦП до уточнюючої Декларації за І квартал 2012 року від 25.10.2012 № та за півріччя 2012 року від 25.10.2012 № підприємство задекларувало доходи від операцій з векселями в сумі 99935000,00 та від`ємний фінансовий результат попереднього звітного періоду в сумі 102707501,00 грн., проте, враховуючи порушення пункту 150.1 статті 150, пункту 153.8 статті 153, пункту 3 підрозділу 4 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, підприємство не мало право на відображення від`ємного фінансового результату попереднього періоду.

Таким чином, ПП фірма «Техногруп» за І квартал 2012 року та за півріччя 2012 року отримало прибуток від операцій з векселями у сумі 99935000,00 грн., який підлягає включенню до складу доходів (рядок 03 декларації).

Також в акті від 08.11.2012 №368/2200/36492046 відображено висновок про порушення підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», чим занижено податок на прибуток в сумі 74687,00 грн. з огляду на невідображення у складі валового доходу та доходу, що враховується при визначенні об`єкта оподаткування, кошти отримані від ТОВ СУПП «Ай.Ті.Джі.Інвест» які були використані не за призначенням та не були перераховані ТОВ «Сілікон».

На підставі названого акту перевірки Світловодською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.11.2012 №, згідно з яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 23396570,0 грн. за основним платежем та 5255546,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Абзацом 4 пункту 153.8 статті 153 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення відносин) встановлено, що платник податку веде відокремлений облік фінансових результатів операцій з цінними паперами в розрізі окремих видів цінних паперів та інших, ніж цінні папери, корпоративних прав в тому числі окремий облік операцій з цінними паперами, придбаними під час їх розміщення, повторного продажу емітентом чи в результаті здійснення внеску до статутного капіталу.

Якщо протягом звітного періоду витрати на придбання кожного з окремих видів цінних паперів, та інших, ніж цінні папери, корпоративних прав, понесені (нараховані) платником податку, перевищують доходи, отримані (нараховані) від продажу (відчуження) цінних паперів або інших, ніж цінні папери, корпоративних прав цього ж виду протягом такого звітного періоду, від`ємний фінансовий результат переноситься на зменшення фінансових результатів від операцій з цінними паперами або іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами цього ж виду наступних звітних періодів у порядку, визначеному статтею 150 цього розділу (абзац 5 пункту 153.8 статті 153 Податкового кодексу України).

В свою чергу, стаття 150 Податкового кодексу України визначає порядок урахування від`ємного значення об`єкта оподаткування в результатах наступних податкових періодів, зокрема пункт 150.1 - порядок перенесення від`ємного значення об`єкта оподаткування, що не враховує витрат на придбання цінних паперів, а пункт 3 підрозділу 4 «Особливості справляння податку на прибуток підприємств» розділу ХХ «Перехідні положення» визначає умови застосування пункту 150.1 статті 150 Кодексу.

Таким чином, законодавець виокремив операції з торгівлі цінними паперами, деривативами та іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами, як операції особливого виду, та передбачив окремий облік їх фінансових результатів, встановивши спеціальні правила його визначення.

Прибуток, одержаний від операцій з цінними паперами, включається до доходної частини податкової декларації платника податку, є складовою частиною доходів, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування.

Отже, від`ємне значення об`єкта оподаткування та від`ємний фінансовий результат між витратами та доходами за операціями з продажу цінних паперів або інших, ніж цінні папери, корпоративних прав, є різними за економічним змістом і значенням показниками при визначенні податкових зобов`язань.

Враховуючи наведене, пункт 3 підрозділу 4 «Особливості справляння податку на прибуток підприємств» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (у редакції Закону України від 24.05.2012 № 4834-IV), якою обмежено включення від`ємного значення об`єкта оподаткування до витрат звітних податкових періодів починаючи з І півріччя і наступних звітних періодів 2012 року розміром 25 відсотків суми такого від`ємного значення, не регулює податковий облік від`ємного фінансового результату операцій з цінними паперами, деривативами та іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами, а відтак, не обмежує право платника податку враховувати всю суму від`ємного показника фінансових результатів від цих операцій в наступних податкових періодах.

Судами встановлено, ПП фірма «Техногруп» у 2009 році сформовані витрати по придбанню цінних паперів (векселів) за договорами купівлі-продажу на суму 403750606,00 грн., які відображені у додатку К3 декларації з податку на прибуток за 2009 рік. Таке від`ємне значення було перенесено до додатку К3 декларації на прибуток І квартал 2010 року та відображено в додатку К3 до декларації з прибутку за 2010 рік у розмірі 403750606,00 грн., оскільки операцій з придбання та продажу цінних паперів не відбувалось. Аналогічне від`ємне значення перенесено до додатка К3 до декларації з податку на прибуток за І квартал 2011 року.

У розрахунку фінансових результатів від операцій з торгівлі з цінними паперами за ІІ-ІV квартали підприємством відображено витрати в звітного періоду в розмірі 7079400,00 грн.

Збитки від операцій з векселям за цей період задекларовано в сумі 410830003,00 грн. (403750606,00 грн. + 7079400,00 грн.).

Відповідно до уточнюючого розрахунку фінансових результатів від операцій з торгівлі цінними паперами за І півріччя 2012 року, позивач зазначив від`ємний фінансовий результат попереднього звітного періоду у сумі 102707501 грн. Доходи звітного періоду склали 99935000 грн., а збиток від операцій з векселями - 2772501 грн.

Таким чином, Верховний Суд погоджується з доводами судів першої та апеляційної інстанцій, що позивачем правомірно в повному обсязі був перенесений від`ємний фінансовий результат, що виник станом на 01.01.2012 від операцій з цінними паперами, та вірно відображений в Додатку ЦП до декларації з податку на прибуток за І півріччя 2012 року.

Судами також встановлено та вбачається з матеріалів, між ТОВ «Сілікон» (позикодавець) та ТОВ СУПП «Ай.Ті.Джі.Інвест» (позичальник) було укладено договір від 10.03.2009 №10/09 про поворотну безвідсоткову фінансову допомогу в сумі 400000,00 грн.

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 30.09.2009 до зазначеного договору позичальник зобов`язується повернути фінансову допомогу до 31.12.2013.

Між ТОВ СУПП «Ай.Ті.Джі.Інвест» (первісний боржник), ПП фірма «Техногруп» (новий боржник) та ТОВ «Сілікон» (кредитор) було укладено договір про переведення боргу №18-11/09 від 18.11.2009, згідно з яким ТОВ СУПП «Ай.Ті.Джі.Інвест» переведено борг перед ТОВ «Сілікон» в сумі 4000000,00 грн., який виник на підставі договору поворотної фінансової допомоги №10/09 від 10.03.2009 на нового кредитора ПП фірма «Техногруп».

На час проведення перевірки, ТОВ СУПП «Ай.Ті.Джі.Інвест» частково проведено розрахунок з ПП фірма «Техногруп» на загальну суму 338300,00 грн.

Відповідно до пункту 2.2 основного договору Новий боржник зобов`язаний протягом 10 днів з дня виконання ним зобов`язання перед кредитором письмово повідомити Первісного боржника про таке виконання із зазначенням дати, суми і форми виконання та з додаванням завірених Новим боржником копій документів, що підтверджують проведення виконання.

Проте, під час вирішення даного спору судами попередніх інстанцій, не надано оцінки доводам відповідача про те що позивачем не було надано первинних документів на підтвердження виконання даної умови договору.

Крім того, на порушення пункту 2 Основного договору ПП фірма «Техногруп» не було перераховано грошові кошти в розмірі 338300,00 грн. на адресу кредитора ТОВ «Сілікон», а були використані на власні господарські потреби.

Станом на 30.05.2012 згідно даних бухгалтерського підприємства по рахунку 6852 «Розрахунки з іншими кредиторами» по контрагенту ТОВ «Сілікон» рахується кредиторська заборгованість по договору 18-11/09 від 18.11.2009 у сумі 400000,00 грн.

Будь-які дії щодо виконання Основного договору ПП фірма «Техногруп» не виконувало та використовувало кошти на власні господарські потреби.

Відповідно до підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валовий дохід включає суму поворотної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, що залишається неповерненою на кінець такого звітного періоду, від осіб, які не є платниками цього податку (у тому числі нерезидентів).

Аналогічна за змістом норма права передбачена пунктом 135.5 статті 135 Податкового кодексу України.

Згідно вимог пункту 137.1 статті 137 Податкового кодексу України дохід від реалізації товарів визнається за датою переходу покупцеві права власності на такий товар. Дохід від надання послуг та виконання робіт визнається за датою складення акта або іншого документа, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства, який підтверджує виконання робіт або надання послуг.

Не включаються в дохід і не підлягають оподаткуванню кошти або майно, залучені платником податку у зв`язку з: залученням платником податку коштів або майна на підставі договору концесії, комісії, доручення, про відкриття рахунку у цінних паперах, про надання клірингових послуг за угодами щодо фінансових інструментів, консигнації, довірчого управління, схову (відповідального зберігання), договору щодо забезпечення виконання зобов`язань, а також згідно з іншими цивільно-правовими договорами, що не передбачають передачу права власності на такі кошти або майно, з урахуванням положень пункту 153.7 цієї статті (підпункт 153.4.1 пункту 153.4 статті 153 Податкового кодексу України).

Разом з тим, відсутність розмежування суми спірного донарахування за податковим повідомленням-рішенням від 15.11.2012 № по окремим епізодам виключає можливість виокремлення нарахованих сум податкових зобов`язань від тих, що підлягають додатковій перевірці.

Доказами в адміністративному судочинстві, відповідно до частини першої статті 72 є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (частина друга цієї статті).

Відповідно до частини третьої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частин другої та третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до положень частини 2 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Пунктом 1 частини 2 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Зважаючи на наведене, суд касаційної інстанції на підставі статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України дійшов висновку про неможливість надання належної юридичної оцінки всім обставинам у справі, у зв`язку з чим справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції для повного, достовірного з`ясування та правильного вирішення цього спору.

Керуючись статтями 250, 341, 344, 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Касаційну скаргу Світловодської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області - задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.02.2013 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2014 - скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна ,

Судді Верховного Суду