Справа № 420/5847/19
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5847/19
УХВАЛА

11 листопада 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Кравченко М.М., розглянувши заяву Одеського державного університету внутрішніх справ про забезпечення позову Міністерства внутрішніх справ України в особі Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність та стягнення 54782,14 грн., -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом Міністерства внутрішніх справ України в особі Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність та стягнення 54782,14 грн.

07.11.2019 року через канцелярію суду від представника Одеського державного університету внутрішніх справ надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить суд: винести ухвалу про забезпечення адміністративного позову Міністерства внутрішніх справ України в особі Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про визнання дій молодого фахівця зі звільнення з органів внутрішніх справ протягом трирічного терміну перебування на службі протиправними та стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, шляхом заборони відповідачу - ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії стосовно належного їй нерухомого майна - 1/4 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявник вказує, що предметом спору в зазначеній справі є невиконання умов договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України особою, що отримала у вказаному навчальному закладі вищу юридичну освіту, але не відпрацювала на відповідній посаді за направленням в органах внутрішніх справ. Протягом 2015 - 2019 рр. в місцевих судах (першої та апеляційної інстанцій) та на виконанні в підрозділах виконавчої служби перебувала справа за позовом університету до відповідача у вказаній справі. В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебувала цивільна справа № 504/4626/15-ц за позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за період навчання у розмірі 54782,14 грн. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 08.06.2016 року судом задоволено позовні вимоги університету в повному обсязі - зобов`язано стягнути з відповідача витрати за навчання в розмірі 54782,14 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1218,00 грн. Після набрання рішенням законної чинності Комінтернівським районним судом Одеської області 20.12.2016 було видано виконавчі листи окремо на суму заборгованості за навчання та суму витрат зі сплати судового збору. Постановою від 27.03.2018 на майно, яке зареєстроване за боржником у справі № 504/4626/15-ц (за ОСОБА_1 рахується 1/4 квартири за адресою: АДРЕСА_1 ), державним виконавцем було накладено арешт в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, тим самим задовольнивши заяву представника стягувача щодо накладення арешту на нерухоме майно, що належить боржнику, через невиконання рішення суду. Заявник вважає, що відповідач до ухвалення остаточного рішення у справі № 420/5847/19 може розпорядитися своїм нерухомим майном на власний розсуд (продати або вчинити інші дії з реалізації нерухомого майна, як це могло статися під час виконання рішення суду від 08.06.2016).

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Так, забезпечення позову - це вжиття судом визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

В позовній заяві Міністерство внутрішніх справ України в особі Одеського державного університету внутрішніх справ просить суд: визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_1 з відшкодування витрат за навчання після звільнення з органів внутрішніх справ протягом трирічного терміну перебування на службі після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України; стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади - Міністерства внутрішніх справ України в особі Одеського державного університету внутрішніх справ витрати пов`язані з його утриманням у Одеському державному університеті внутрішніх справ в сумі 54782,14 грн.

За таких обставин, предметом спору по цій справі є відшкодування особою, яка навчалася за державним замовленням у вищому навчальному закладі МВС, витрат, пов`язаних з його утриманням у такому закладі, у разі звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Одним із головних принципів адміністративного судочинства, відповідно до ст.2 КАС України є принцип верховенства права. Відповідно до ст.3 Конституції України та ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, для встановлення існування хоча б однієї з названих обставин з метою недопущення зловживань суд зобов`язаний виходити з конкретних доказів.

Однак, заявник не навів та не надав до суду належних та допустимих доказів, які підтверджували хоча б одну з підстав забезпечення позову, чим не дотримався вимог ч.1 ст.77 КАС України згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з ч.2 ст.151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Крім того, у вказаній заяві не було надано належного обґрунтування щодо забезпечення позову в зазначений спосіб.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Згідно з ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Керуючись ст.ст.150, 151, 154, 243, 248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Одеського державного університету внутрішніх справ про забезпечення позову Міністерства внутрішніх справ України в особі Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність та стягнення 54782,14 грн.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко