Справа № 140/1174/19
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/7307/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «АВГ КАРС» до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, -

суддя (судді) в суді першої інстанції - Ковальчук В.Д.,

час ухвалення рішення: 11:26:55,

місце ухвалення рішення - м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення - 05.06.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

ПП «АВГ КАРС» звернулось до суду з позовом до Волинської митниці ДФС, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 11.02.2019 року № UA205110/2019/000122/2 про коригування митної вартості товарів.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 31 травня 2019 року позов задоволено.

Рішення мотивоване тим, що відповідачем не обґрунтовано ціну товару, яка визначена ним у розмірі 38300,00 євро внаслідок проведеного коригування митної вартості за резервним методом; відповідач не довів того, що товар за такою митною вартістю дійсно був увезений до України. Тому з огляду на приписи ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України рішення у спорі належить прийняти на користь позивача, а не владного суб`єкта. Оскільки рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 11.02.2019 року №UA205110/2019/000122/2 не ґрунтується на нормах чинного законодавства, то його слід визнати протиправним, а тому воно підлягає скасуванню. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю.

Рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач. Вважає, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд неповно з`ясував обставини, що мали значення для вирішення справи і висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить скасувати рішення і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що під час опрацювання поданих декларантом разом з митною декларацією від 01.02.2019 року документів та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику Автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР), в результаті чого посадовою особою митниці здійснено відповідні митні формальності та встановлено, що митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів. В зв`язку з цим було направлено відповідний запит щодо визначення митної вартості транспортного засобу до Управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Волинської митниці ДФС. За результатом опрацювання запиту та документів поданих до митного оформлення встановлено розбіжність адреси реєстрації ПП «АВГ КАРС» в інвойсі від 23.01.2019 року та технічному паспорті транспортного засобу. З огляду на вказане, а також із врахуванням згенерованих АСАУР ризиків декларанту направлено повідомлення з вимогою про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. У відповідь на вказану вимогу щодо надання додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом направлено відповідь від 11.02.2019 року про відмову у наданні витребуваних документів. Також під час перевірки документів, поданих в цілях митного контролю встановлено, що у наданому декларантом інвойсі міститься інформація про пробіг транспортного засобу 10830 км, хоча за результатом проведення митного огляду та фотографування встановлено дійсний пробіг автомобіля 6730 км. У зв`язку з цим декларанта було повідомлено про намір прийняття рішення про коригування митної вартості товару, а також про те, що митна вартість товару буде визначена за резервним методом з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та в декларанта. Відтак, митна вартість була визначена на підставі цінової інформації ЄАІС ДФС. Апелянт наголошує, що за результатами проведеної письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару, а також враховуючи відмову декларанта подавати інші документи, митницею прийняте оскаржене рішення про коригування митної вартості, згідно з яким митну вартість визначено на рівні 38300,00 євро. Крім того, платіжне доручення від 22.01.2019 року №3 містить дані щодо оплати суми в 48000,00 євро по договору № 01/19-SA, однак не містить достатніх даних для ідентифікації оплати саме за транспортний засіб, який пред`явлено до митного контролю та оформлення, адже у ньому не вказано номера інвойса та суми за транспортний засіб. Також саме платіжне доручення не містить підписів, печаток та інших відміток банку для того, щоб вважати його банківським документом. В той же час, подана до митного контролю та митного оформлення експортна декларація від 23.01.2019 року не може бути документом, що підтверджує заявлену декларантом митну вартість транспортного засобу, адже в ній вказана ціна автомобіля 19625,00 євро, що різниться з вартістю, яка зазначена в інвойсі та за якою нібито було придбано транспортний засіб.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встанови суд, 01.02.2019 року декларант ТзОВ «Західброксервіс» в інтересах ПП «АВГ КАРС» подав для митного оформлення в режимі імпорту митну декларацію № UA205100/2019/002824, якою задекларував легковий автомобіль марки Jaguar, модель F-PACE, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 , загальна кількість місць, включаючи місце водія - 5, призначений для використання по дорогах загального користування (перевезення пасажирів), номер/модель двигуна невизначений, тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів 1999 см3, потужність 132 kW, тип кузову - універсал, колісна формула 4x4, колір білий, бувший у використанні, календарний рік виготовлення - 2016, модельний рік виготовлення - 2017, дата введення у експлуатацію 01.01.2016, задекларована ціна 19500,00 євро, митна вартість 629441,89 грн. (19751 євро), метод визначення митної вартості - основний (за ціною договору).

На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товару та методу її визначення декларант надав митному органу наступні документи: інвойс від 23.01.2019 року № 01495; автотранспортну накладну від 23.01.2019 року; лист компанії «Story Auto Outlet B.V.» від 01.02.2019 року № 45297-02/01-19-UA; сертифікат від 25.01.2019 року EUR.l №PL/MF/AN 0175597; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 21.01.2019 року № А43880375; контракт від 02.01.2019 року № 01/19-SA; платіжне доручення в іноземній валюті від 22.01.2019 року № 3; договір про надання транспортних послуг від 14.01.2019 року № 01-19/ТП; акт прийняття-передачі транспортного засобу від 30.01.2019 року№01-19/ТП; довідку про транспортні витрати від 30.01.2019 року № 2; копію МД країни відправлення від 23.01.2019 року № 19NJR9522A1IKWD52; експертну довідку від 29.01.2019 року № 1101/19.

В процесі опрацювання поданих декларантом документів посадові особи відповідача дійшли висновку, що описані документи містять розбіжності, а саме відповідно до інвойса власником транспортного засобу є Фірма «AWG CARS» Rivnenska Street building 74 45603 Volyn region , Lutsk district, Strumivka village, а в технічному паспорті вказано іншу адресу: STRUMIVKA VILLAGE RIVNENSKA STREET BUILDING 74 RIVNE/UKRAINE. Також в зв`язку з тим, що документи, подані для підтвердження митної вартості товару, не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також у зв`язку із спрацюванням ризиків АСАУР «Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів», було направлено запит до спеціалізованого підрозділу митниці, для визначення митної вартості за VIN-кодами, на який отримано відповідь, що така вартість становить 38300 євро. Крім того, декларанту було надіслано електронне повідомлення від 04.02.2019 року про надання в десятиденний строк додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару; каталоги, специфікації, технічну документацію товару; інші додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару (за бажанням).

У відповідь на вказану вимогу декларант листом від 11.02.2019 року повідомив, що оскільки технічний паспорт на транспортний засіб не перебуває у переліку документів, передбачених ч .2 ст. 53 Митного кодексу України, то наявна у ньому помилка щодо адреси власника товару не є підставою для вимоги зазначених документів, а також дана неточність не впливає на розмір митної вартості товару. Крім того, декларант повідомив про відмову у наданні витребовуваних додаткових документів.

11.02.2019 року Волинська митниця ДФС прийняла рішення № UA205110/2019/000122/2 про коригування митної вартості товару (автомобіля) та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205110/2019/00121.

ПП «АВГ КАРС» оскаржило зазначені рішення до Державної фіскальної служби України та Волинської митниці ДФС, додатково додавши до скарги звіт про оцінку транспортного засобу від 05.02.2019 року № 205/19, складений спеціалістом-оцінювачем ОСОБА_1 , відповідно до якого вартість автомобіля Jaguar F-PACE, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1, становить 19429 євро.

Однак листом від 01.03.2019 року №442/12-03-70-19-01 Волинська митниця ДФС повідомила, що рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови були залишені без змін, а скарга - без задоволення.

Після цього ПП «АВГ КАРС» оскаржило дані рішення в судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскарженого рішення відповідача від 11.02.2019 року № UA205110/2019/000122/2 про коригування митної вартості товару, зважаючи на таке.

Зазначене рішення мотивоване наступним. Митниця визначила митну вартість автомобіля за ціною 38300,00 євро, замість 19751,03 євро, що була заявлена декларантом, де 19500,00 євро - ціна товару. Відповідач обґрунтовував, що митна вартість товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для її підтвердження, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, а саме не підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містять розбіжності щодо адреси покупця (як описано вище, відповідно до інвойса від 23.01.2019 року № 01495 власником товару є «AWG CARS» Rivnenska Street building 74 45603 Volyn region, Lutsk district, Strumivka Village, а в технічному паспорті № A 43880375 вказано іншу адресу - STRUMIVKA VILLAGE RIVNENSKA STREET BUILDING 74 RIVNE/UKRAINE). Крім того, в зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР декларанту запропоновано надати документи, зазначені у електронному повідомленні від 04.02.2019 року, для підтвердження заявленої митної вартості товару, однак останній відмовився їх надати, про що повідомив листом від 11.02.2019 року № 11/02/19/1. Також у інвойсі від 23.01.2019 року № 01495 значиться інформація про пробіг транспортного засобу - 10830 км, в той же час відповідно до фото одометра і даних акту митного огляду транспортного засобу від 04.02.2019 року вказано пробіг 6730 км. У зв`язку з вищевикладеним та у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком та неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а та методу 2б з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в та методу 2г з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта, митну вартість визначено за резервним методом згідно зі ст. 64 Митного кодексу України на підставі цінової інформації ЄАІС ДФС, відповідно до наказу ДФС України від 28.11.2018 року № 780 «Про забезпечення моніторингу за митними оформленнями транспортних засобів, бувших у вжитку» в розмірі 38300,00 євро.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 1 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 2 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На виконання вимог наведених норм декларант надав митному органу наявні у нього документи, що підтверджують задекларовану митну вартість ввезеного позивачем автомобіля і обраний ним метод її визначення, які описано вище. Також позивач зазначає, що оскільки у фактурі передбачався готівковий спосіб розрахунку протягом 60 днів, то платіжні документи декларант не подавав з причин їх відсутності на той час.

Водночас, як правильно зазначив суд першої інстанції, митниця досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Також колегія суддів зазначає, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору) і обов`язок доведення правильності визначення митної вартості товару за цим методом покладено на декларанта.

В свою чергу, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною законодавство пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви можуть вважатися обґрунтованими, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що саме митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Також відповідно до ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Однак, як встановив суд, відповідач ні в повідомленні про надання додаткових документів, ні в оскарженому рішенні, не вказав, які конкретно документи містять розбіжності або, які з них не містять всіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена позивачем за автомобіль.

Водночас, такі обставини, на переконання колегії судів, безпосередньо впливають на можливість декларанта надати відповідні документи чи обґрунтовану відповідь з цього питання.

Посилання митного органу на розбіжності щодо адреси ПП «АВГ КАРС» в інвойсі та в технічному паспорті транспортного засобу, на думку колегії суддів, є лише технічною неточністю (опискою) в одному з цих документів, однак це жодним чином не впливає на складові митної вартості товару та правильність її обчислення.

Також суд першої інстанції правильно вказав про безпідставність висновку митного органу про те, що у інвойсі значиться інформація про пробіг транспортного засобу 10830 км, а відповідно до фото одометра і даних акту митного огляду транспортного засобу від 04.02.2019 року вказано пробіг 6730 км, оскільки відповідно до фото одометра показник пройденої відстані автомобіля вказано в милях (006730 mi), що еквівалентно 10830,89 км, а тому розбіжність щодо пробігу автомобіля в поданих позивачем документах відсутня.

Крім того, оскаржене рішення відповідача не містить ні обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, ні наявну в митного органу інформацію, в тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, ні вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, ні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, з мотивованим посиланням на факти, які вплинули на таке коригування.

Щодо посилання відповідача на те, що платіжне доручення від 22.01.2019 року № 3 містить дані щодо оплати суми в розмірі 48000,00 євро по договору №01/19-SA, однак не містить достатніх даних для ідентифікації оплати саме за транспортний засіб, який пред`явлено до митного контролю та оформлення, у ньому не вказано номера інвойса та суми за транспортний засіб, платіжне доручення не містить підписів, печаток та інших відміток банку, а також наявна розбіжність у експортній декларації від 23.01.2019 року MRM № 19NLJR9522A1IKWD52, де вказана митна вартість 19625 євро, а в інвойсі від 23.01.2019 року № 01495 - 19500,00 євро, колегія суддів зазначає таке.

Як правильно вказав суд першої інстанції, відповідно до п. 5.2 зовнішньоекономічного контракту від 02.01.2019 року № 01/19-SA, укладеного ПП «АГВ КАРС» та компанією «Story Auto Outlet», останнє здійснює відправку товару протягом 20 календарних днів з моменту надходження коштів на його рахунок. Пунктами 2.1, 2.2 цього контракту передбачено, що загальна вартість діючого контракту становить 1000000,00 євро, а ціна на товар визначена в відповідному інвойсі (інвойсах, за умови оплати частинами) і встановлюється в євро.

Як вбачається із зазначеного платіжного доручення від 22.01.2019 року № 3, сума платежу становить 48000,00 євро на виконання контракту від 02.01.2019 року № 01/19-SA, однак даний документ справді не містить достатніх даних для ідентифікації оплати саме за транспортний засіб, який пред`явлено до митного контролю та оформлення.

Однак на підтвердження оплати вартості саме цього автомобіля позивач додатково надав суду лист продавця товару від 29.05.2019 року, з якого слідує, що ціна транспортного засобу Jaguar F-PACE, VIN-код НОМЕР_1 у рахунку-фактурі від 23.01.2019 року № 01495 становить 19500 євро, а ціна зазначена у експортному документі MRM № 19NLJR9522A1IKWD52 становить 19625 євро. Продавець також пояснив, що різниця у цінах 125 євро між інвойсом та експортним документом викликана витратами на транспортування за межі Нідерландів та включена у ціну, зазначену в експортному документі, а тому продавець відповідно до його законодавства та правил повинен включати ці витрати.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність розбіжностей у наданих декларантом документах, а умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються, тому суперечності між відомостями про оплату товару не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Щодо визначення митним органом митної вартості товару на підставі цінової інформації ЄАІС ДФС, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до п. 5 «Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 року № 689, під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС; цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація отримана з мережі Інтернет.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Як зазначено вище, в оскарженому рішенні про коригування митної вартості товарів відповідач вказав, що воно прийняте у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком для підтвердження митної вартості, а документи, подані для підтвердження митної вартості товару не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також у зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР. Тобто, відповідач при прийнятті рішення застосував норми п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України. Водночас, митну вартість товару відповідач визначив також за другорядним методом (резервним), застосування якого передбачене ст. 64 Митного кодексу України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до п. п. 2, 4 ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до п. 2.1 «Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів», затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року № 598, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Також відповідно до п. 2 параграфу (а) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості. Відповідно до пункту 2 параграфу (b) статті VII цієї угоди під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно з пунктом 2 параграфу (с) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до параграфу (b) цього параграфа, оцінка для митних цілей повинна базуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Однак, як вбачається із змісту оскарженого рішення про коригування митної вартості товарів, у ньому зазначено про неможливість застосування другого-п`ятого методів визначення митної вартості у зв`язку з відсутністю у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари та з причин відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості. При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем використано виключно інформацію, надану у зв`язку зі спрацюванням ризиків АСАУР «Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів... валюта - EUR, вартість - 38300,00». На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Тому суду не наведено достатніх підстав правомірності проведеного відповідачем розрахунку митної вартості у такий спосіб та за довільною методикою, без врахування технічного стану транспортного засобу внаслідок ушкоджень автомобіля, що безумовно впливає на митну вартість вказаного товару. Наявність ушкоджень та технічна несправність транспортного засобу підтверджується звітом №205/19 про оцінку транспортного засобу від 05.02.2019 року, складеного оцінювачем ОСОБА_1 .

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення не містить числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товару, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та у ньому відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Враховуючи описані вище обставини та норми законодавства, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем не обґрунтовано ціну товару, яка визначена ним у розмірі 38300,00 євро внаслідок проведеного коригування митної вартості за резервним методом, в зв`язку з чим рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 11.02.2019 року № UA205110/2019/000122/2 не ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому його слід визнати протиправним та скасувати.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 травня 2019 року у справі № 140/1174/19 за адміністративним позовом Приватного підприємства «АВГ КАРС» до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 12.11.2019 року