Справа № 466/8021/19
Суддя: Ковальчук О. І.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/8021/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Ковальчука О.І.

секретар с/з Кайрякової К.О.

відповідача Шекети І.В.

№ 466/8021/19

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Шекети Івана Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

встановив:

02.10.2019 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Шекети Івана Васильовича, в якому просив скасувати постанову АПО 18 №706888 по справі про адміністративне правопорушення від 22 вересня 2019 року відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.178 КУпАП, а провадження по справі - закрити.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 22 вересня 2019 року відповідачем була винесена Постанова АПО 18 № 706888 по справі про адміністративне правопорушення. Дана Постанова була винесена відповідачем по справі за, нібито скоєне правопорушення, яке полягало в тому, що позивач, нібито, "...22.09.2019 року о 22год. 03хв., знаходився у м. Львові, на вул. Погулянка, 44 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що підтверджується почервонінням шкіри обличчя, запах з порожнини рота, нечітка вимова, та вказано що він порушив громадську мораль та гідність".

Згідно вищезазначеної Постанови, відповідачем притягнуто позивача до адміністративної відповідальності, у відповідності до ч. 1 ст. 178 КУпАП і накладено на нього штраф в розмірі 85,00 грн.

Позивач вважає, що Постанова АПО 18 № 706888 по справі про адміністративне правопорушення від 22.09.2019 р. винесена незаконно, необґрунтовано та з порушенням норм чинного законодавства.

Вищенаведені твердження позивача підтверджуються наступним.

Відповідач вважає, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАГІ, а саме поява в громадських місцях в п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль. Однак в Постанові від 22.09.2019р зазначає, що ОСОБА_2 порушив громадську мораль і гідність. Тобто відповідач зазначає в Постанові від 22.09.2019р ознаки правопорушення, які не передбачені Законом, а саме ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Крім того, відповідач зробив висновок що позивач знаходився з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Свої висновки він робить посилаючись на те що, в ОСОБА_2 почервоніння шкіри обличчя, запах з порожнини рота, нечітка вимова. Однак з даними твердженнями позивач не погоджується, оскільки відповідач не є ні експертом, ні спеціалістом в галузі медицини. Дані його твердження є його суб`єктивними твердженнями, які не підтверджені відповідними доказами, а саме медичним освідуванням, висновками експерта або фахівця в галузі медицини. Зокрема до почервоніння шкіри може призводити холодна температура повітря, твердження про запах з порожнини рота теж не може бути доказом сп`яніння, оскільки відповідач не зазначає чи це був запах алкоголю чи якийсь інший, вказано просто запах з порожнини рота, стосовно твердження не чітка вимова, то це теж суб`єктивна точка зору відповідача. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає зазначену постанову незаконною та просить її скасувати.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач інспектор Управління патрульної поліції у Львівській області Шекета І.В. у судовому засіданні позов заперечив та просив відмовити у його задоволенні. Вказав, що постанова серії АПО 18 № 706888 від 22.09.2019 року відповідає вимогам КУпАП та є законною.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Судом встановлено, що 22.09.2018 року інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області Шекета І.В. винесено відносно ОСОБА_2 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АПО 18 № 706888 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 85,00 грн.

Згідно даної постанови, ОСОБА_2 , 22.09.2019 року о 22год. 03хв., знаходився у м. Львові, на вул. Погулянка, 44 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервонінням шкіри обличчя, запах з порожнини рота, нечітка вимова) та порушив громадську мораль та гідність, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП.

Частиною 1 ст.178 КУпАП передбачено відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень відповідача, позивач ОСОБА_2 дійсно 22.09.2018 року приблизно о 22год. 03хв. розпивав алкогольні напої у громадському місці.

З огляду на наведене, суд не приймає до уваги посилання позивача на той факт, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, оскільки такі докази відсутні у матеріалах справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події складу адміністративного правопорушення, що має бути доведено шляхом надання доказів.

У відповідності до ст. 251 КпАП України, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У зв`язку з цим, посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та інше.

Здійснюючи розширений аналіз ч.4 ст. 129 Конституції України принципу змагальності та рівноправності сторін у судочинстві - обов`язок доведення законності застосування адміністративного стягнення, лежить на органі (посадовій особі), який виніс оскаржуване рішення.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Разом з тим, згідно з ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Крім того, згідно ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Зазначена постанова судом перевірялась на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно, розсудливо.

Проаналізувавши в сукупності здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що позивачем не доведена неправомірність дій інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Шекети Івана Васильовича , пов`язаних зі винесенням постанови в справі про адміністративні правопорушення серії АПО 18 № 706888 від 22.09.2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 85 грн., а тому позов є необґрунтованим, а постанова по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є такою, що відповідає вимогам ст.ст.283-284 КУпАП і дії відповідача є правомірними.

Керуючись ст. ст. 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

ухвалив:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Шекети Івана Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя О. І. Ковальчук