Справа № 711/6278/19
Суддя: Казидуб О. Г.
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6278/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Казидуб О.Г.

секретаря судового засідання Зайцевої О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Мартиненко Олега Сергійовича ,третя особа УПП в Дніпропетровській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора роти №2 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Мартиненко Олега Сергійовича, третя особа УПП в Дніпропетровській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи його тим, що 08 липня 2019 року близько 13 год. 00 хв. він рухався на робочому автомобілі DAF FT XF 105/460 д.н.з. НОМЕР_1 на автомобільній дорозі М-04 (Знам`янка-Луганськ-Ізварине) неподалік смт. Кринички. В цей час його зупинив співробітник патрульної поліції, як пізніше було встановлено-інспектор роти №2 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції Мартиненко Олег Сергійович. Після зупинки відповідач повідомив йому, що він нібито, вчинив порушення» Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме рухався в умовах недостатньої видимості без увімкненого ближнього світла фар. Він заперечував на твердження відповідача щодо того, що він рухався в умовах недостатньої видимості, так як погода була задовільна, туману або дощу не було та пояснив, що відповідно до п.110 ПДР «недостатня видимість» - це видимість дороги в напрямку руху менше 300 м у сутінках, в умовах туману, дощу, снігопаду тощо. Доказів, які б підтверджували факт того, що він рухався в умовах недостатньої видимості відповідач йому не надав, про наявність таких доказів його не повідомив.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.77 КАС України у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Після того, як відповідач вислухав його пояснення щодо умов «недостатньої видимості» він зазначив, що тоді він вчинив інше правопорушення ПДР, а саме не ввімкнув аварійну та світлову сигналізацію при зупинці на вимогу поліцейського.

Однак, дане твердження не відповідає дійсним обставинам справи, так як він аварійну світлову сигналізацію він ввімкнув відповідно до п. 9.9б) ПДР, одразу після зупинки його автомобіля співробітниками поліції. Відповідно до п.9.9 б) ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу працівника поліції. В ПДР не зазначено в який момент має бути ввімкнена аварійна світлова сигналізація у разі зупинки на вимогу працівника поліції. Він виконав вимогу п.9.9 б) ПДР одразу після зупинки його транспортного засобу, коли до нього підійшов співробітник поліції. Копію оскаржуваної постанови він не отримував. Він написав листа на адресу управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, в якому просив надіслати йому копію постанови, яку було винесено відносно нього 08.07.2019р.

23.07.2019 року на його електронну адресу надійшов лист від начальника управління патрульної поліції в Дніпропетровській області №У-9/41/19/01-201, до якого було додано копію постанови серія ЕАВ №1307132 від 08.07.2019. А тому, враховуючи, що 08.07.2019 року оскаржувана постанова вручена йому не була, а її копію він отримав 23.07.2019 року, тому останнім днем строку на її оскарження є 02.08.2019 року.

Відповідно до винесеної постанови його визнано винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП України. Як зазначено у постанові, він керуючи транспортним засобом рухався в умовах недостатньої видимості без увімкненого дальнього світла фар або додатково протитуманних фар та не увімкнув аварійну світлову сигналізацію при зупинці на вимогу поліцейського та зобов`язано його сплати грошовий штраф у розмірі 425 грн.

Позивач ОСОБА_1 надав заяву про слухання справи без його участі. Також вказав, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити. Зазначив, що строк звернення до суду з вказаним позовом ним не було пропущено, оскільки постанову він отримав 23.07.2019 року та відповідно до поштового штемпеля направив даний позов до суду 01.08.2019 року.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч був повідомлений про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. У встановлений строк відзив на позов не надав.

Представник третьої особи УПП в Дніпропетровській області Департаменту поліції в судове засідання не з`явився, просив суд розглянути справу за його відсутності та у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

У письмових поясненнях на адміністративний позов ОСОБА_1 представник третьої особи посилався на те, що 08.07.2019 відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., в якій зазначено про те, що водій керуючи ТЗ DAF FT XF 105/460 державний номерний знак НОМЕР_1 , в Дніпропетровській області, смт. Кринички, на а/д М04, 161 км, рухався в умовах недостатньої видимості, рухався без увімкненого дальнього світла фар або додаткових проти туманних фар та не увімкнув аварійну світлову сигналізацію при зупинці на вимогу поліцейського, чим порушив п. 9.9 «б» Правил дорожнього руху України. Вважав винесену постану законною та обґрунтованою, а тому з цих підстав просив відмовити в задоволенні позову. Також зазначав, що позивачем пропущено строк звернення з даним позовом до суду, оскільки постанову було винесено 08.07.2019 року, а з даним позовом ОСОБА_1 звернувся після закінчення десятиденного строку на оскарження постанови, клопотань про поновлення пропущеного строку ним не заявлено, а тому з цих підстав просив залишити позов без розгляду.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1307132 від 08.07.2019 ОСОБА_1 08.07.2019 о 13.03.27 год., керуючи транспортним засобом рухався в умовах недостатньої видимості, рухався без увімкненого дальнього4 світла фар або протитуманних фак. Та не увімкнув аварійну світлову сигналізацію при зупинці на вимогу поліцейського, чим порушив п. 9.9 б) ПДР порушення ввімкнення аварійного світла, світлової сигналізації у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП зазначено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції), уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням з додержання законів.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, вважає, що забезпечення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, права на її участь у процесі прийняття рішення є одним із складових елементів забезпечення права на захист та права на справедливий суд, що передбачені ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Суд вважає ,що відповідач під час розгляду справи допустив порушення вимог ст. 245 КУпАП про необхідність всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, що потягло постановлення рішення, яке не можна визнати законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу або подання прокурора без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно ч. 2 ст.9 КАС суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядуванню, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися принципів адміністративних правовідносин, які, зокрема, закріплені у ч.3 ст.2 КАС України.

А тому суд вважає, що відповідачем під час розгляду справи не спростовані пояснення позивача та доказів того, що позивач порушив ПДР, відповідач, як суб`єкт владних повноважень не надав.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Щодо строку звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1307132 від 08.07.2019, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України, - позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

23.07.2019 року ОСОБА_1 було отримано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1307132 від 08.07.2019, що підтверджується листом Департаменту патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області. Тобто саме з 23.07.2019 року розпочався перебіг строку на оскарження вказаної постанови.

ОСОБА_1 01.08.2019 року (дата здачі документів на пошту) звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора роти №2 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Мартиненко Олега Сергійовича про накладення адміністративного стягнення.

А тому строк для звернення до суду з даним адміністративним позовом ОСОБА_1 не було пропущено.

Таким чином, суд вважає, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню .

Керуючись п.1.10 ПДР України, ч.2 ст. 122 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 77, 90, 243-246, 271, 286, 287 КАС України, суд -,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Мартиненко Олега Сергійовича ,третя особа УПП в Дніпропетровській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАВ №1307132 від 08.07.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та провадження у справі закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 07 листопада 2019 року.

Головуючий: О. Г. Казидуб