Справа № 490/8205/15-а
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 листопада 2019 року

Київ

справа №490/8205/15-а

адміністративне провадження №К/9901/16742/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Желєзного І.В.

суддів: Чиркіна С.М., Шарапи В.М.

розглянувши у порядку попереднього розгляду

касаційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області

на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва у складі судді Черенковій Н.П. від 24 жовтня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів Кравченка К.В., Турецької І.О., Лук`янчук О.В. від 21 червня 2017 року

у справі № 803/873/16

за позовом ОСОБА_1

до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївської області

про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

1. В серпні 2015 року ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернулась до Управління архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області (далі також - відповідач), в якому просила визнати незаконною та скасувати постанову відповідача від 28 липня 2015 року №180 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн за правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також - КУпАП).

2. В обґрунтування зазначила, що здійснена нею реконструкція квартири повністю відповідає вимогам затвердженої у встановленому порядку проектної документації, що розроблена у відповідності до чинного законодавства. Крім того, позивач зазначила, що не була повідомлена про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого позбавлена можливості знайомитись з матеріалами справи, надавати пояснення та докази.

3. Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 жовтня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2017 року, позов задоволено частково. Скасовано постанову відповідача від 28 липня 2015 року №180. Стягнуто на користь позивача судовий збір у розмірі 73,08 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 1 000,00 грн.

4. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що порушення норм містобудівного законодавства з боку позивача відсутні, відповідачем не надано доказів на обґрунтування правомірності спірної постанови.

5. Не погодившись з рішеннями суду першої та апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, відповідач подав касаційну скаргу на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 жовтня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2017 року. Просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені адміністративного позову.

6. У касаційній скарзі зазначається, що позивачем пропущено десятиденний строк звернення до суду на оскарження спірної постанови. Крім того, позивач належним чином повідомлена про розгляд справи про адміністративне правопорушення. При проведені перевірки встановлено виконання будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_1 шляхом будівництва на місці стандартного балкону окремого приміщення закритого типу, розмірами в плані 6,40 м на 2,60 м, розміщеного на металевих опорах, вхід до якого улаштований з житлових кімнат. Розпорядженням адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради від 10 липня 2015 року № 112-р прийнято в експлуатацію квартиру після переобладнання, а при проведені перевірки встановлено виконання реконструкції квартири. Позивач є суб`єктом містобудування та набуває право на виконання будівельних робіт на об`єкті виключно після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Право власності на нерухоме майно виникає з моменту його прийняття до експлуатації, а тому на час перевірки у позивача було відсутнє таке право на об`єкт .

7. Позивач у запереченнях на касаційну скаргу вказує, що оскаржувану постанову відповідача від 28 липня 2015 року №180 отримала особисто лише 13 серпня 2015 року, оскільки перебувала за кордоном, тому строк звернення до суду пропущений з поважних причин. Крім того, позивач не був повідомлений про проведення перевірки та не був присутнім при її проведенні. Перевірка проведена в присутності члена сімї, який не мав повноважень для допуску до перевірки, адже не є власником квартири. Під час проведення позапланової перевірки не враховано наявність у позивача дозволу на проведення реконструкції балкону, а саме розпорядження адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради від 27 березня 2014 року №87-р. Оскаржувана постанова прийнята відповідачем після отримання 22 липня 2015 року свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

8. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі. В подальшому справу передано на розгляд Верховного Суду.

9. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 липня 2019 року справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючого судді Желєзного І.В., суддів Шарапи В.М, Чиркіна С.М.

10. Дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи, колегія суддів установила таке.

11. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 16 липня 2015 року на підставі направлення на перевірку від 24 червня 2015 року №586 та відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, відповідачем проведено позапланову перевірку з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил при здійсненні реконструкції квартири АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт.

12. Згідно до акта перевірки будівельні роботи на об`єкті здійснюються в порушення ст. 7, ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» без розробленого проекту, без реєстрації відповідних документів, які надають право виконувати такі роботи.

13. 16 липня 2015 року посадовою особою відповідача за відсутності позивача складено протокол про адміністративне правопорушення та Припис № 197, яким позивача зобов`язано: негайно зупинити будівельні роботи по об`єкту «Реконструкція квартири АДРЕСА_1 ; усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, державних стандартів і правил шляхом оформлення відповідних документів на самочинно реконструйований об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , у термін до 16 жовтня 2015 року; у разі невиконання вимог пункту 2 даного припису усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом приведення квартири в стан, що передував самочинній реконструкції об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 .

14. Акт перевірки та протокол направлені позивачу поштою 16 липня 2015 року.

15. 28 липня 2015 року відповідачем винесено постанову, згідно з якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст.96 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500,00 грн.

16. Дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла таких висновків.

17.Згідно з положеннями ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

18. Відповідно до ч. 1, 2 та 3 ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

19. Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

20. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначає, що постанова Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 жовтня 2016 року та ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2017 року відповідають зазначеним вимогам процесуального закону, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими з огляду на наступне.

21. Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

22. Повноваження відповідача у спірних правовідносинах та порядок їх реалізації визначаються, зокрема, законами України № 208/94-ВР, № 3038-VI, Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553).

23. Так, відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом № 3038-VI.

24. Частиною 1 ст. 41 Закону № 3038-VI передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, який здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

25. Відповідно до ч. 4 ст. 41 цього Закону посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію.

26. Згідно із п. 7 Порядку № 553 підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; вимога ДАБІ про проведення перевірки; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

27. Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою для проведення перевірки було, зокрема, звернення мешканців будинку АДРЕСА_1 від 30 травня 2015 року.

28. Пунктом 14 Порядку №553 зазначено, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний, зокрема, допускати посадових осіб інспекції до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

29. Статтею 7 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що проект об`єкта архітектури розробляється під керівництвом або з обов`язковою участю архітектора, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат. Проект об`єкта архітектури має бути завірений підписом і особистою печаткою архітектора, який має кваліфікаційний сертифікат.

30. Затвердження проекту замовником (забудовником) може бути здійснено за наявності рішення органу містобудування та архітектури про погодження проекту.

31. Частиною 1 ст. 24 Закону України «Про планування і забудову територій» зазначено, що фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво об`єктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві власності чи користування, зобов`язані отримати від виконавчих органів відповідних рад, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, у разі делегування їм таких повноважень відповідними радами, дозвіл на будівництво об`єкта містобудування.

32. Статтею 29 Закону України «Про планування і забудову територій» передбачено, що дозвіл на виконання будівельних робіт - це документ, що засвідчує право забудовника та підрядника на виконання будівельних робіт, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд, видачу ордерів на проведення земляних робіт.

34. У разі здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів містобудування для отримання дозволу на виконання зазначених робіт додається копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або письмової згоди його власника на проведення зазначених робіт.

35. Розпорядженням адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради 27 березня 2014 року №87-р надано дозвіл позивачу на улаштування балкону до квартири НОМЕР_2 згідно з проектом, погодженим міською архітектурою, без додаткового надання земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

36. Розпорядженням адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради «Про прийняття в експлуатацію квартири АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 » від 10 липня 2015 року №112-р прийнято в експлуатацію квартиру НОМЕР_2 після переобладнання в ізольовану квартиру та улаштування будинку, прийнято рішення рахувати квартиру НОМЕР_2 двокімнатною, загальною площею 63,0 кв. м, житловою площею 28,1 кв. м по АДРЕСА_1 , на ім`я гр. ОСОБА_1 Рекомендовано звернутись до реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції про внесення змін до відповідного розділу реєстру прав в частині опису об`єкта нерухомого майна.

37. 22 липня 2015 року на виконання розпорядження від 10 липня 2015 року №112-р позивачем отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 .

38 . Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03 серпня 2015 року, наданого Реєстраційною службою Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, та технічного паспорта від 20 липня 2015 року загальна площа квартири АДРЕСА_1 становить 64,5 кв. м.

39. Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що у позивача наявні всі необхідні документи для проведення будівельних робіт (документи технічної інвентаризації квартири після реконструкції, погодження сусідів на улаштування балкону, правовстановлюючі документи на об`єкт нерухомості, погодження Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради, ЖКП «Прибужжя», технічний висновок визначення стану будівельних конструкцій квартири, проект реконструкції, погоджений з головним архітектором міста), а тому останнім не було порушено норми містобудівного законодавства.

40. Також необхідно зазначити, що оскільки позапланова перевірка проведена за відсутністю власника квартири (позивача) за участю члена сім`ї позивача (який не є співвласником квартири), неможливість останнього надати перевіряючим необхідні документи для підтвердження правомірності проведення реконструкції балкону не може бути правомірною підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

41. Щодо посилання скаржника на пропущення строку звернення до суду для оскарження постанови відповідача про адміністративне правопорушення від 28 липня 2015 року №180 колегія суддів зазначає, що ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 жовтня 2016 року розглянуто та задоволено клопотання позивача про поновлення такого строку.

42. За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої та апеляційної інстанції у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки судами попередніх інстанції всебічно перевірено обставини справи, вирішено спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, з наданням оцінки аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

43. Суд касаційної інстанції у своєму рішенні також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії", заява № 303-A, п. 29).

44. Відповідно до ст.350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

45. Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення суду першої та апеляційної інстанції, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївської області залишити без задоволення.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 жовтня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Желєзний

Суддя С.М. Чиркін

Суддя В.М. Шарапа