Справа № 200/11571/19-а
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2019 р. Справа№200/11571/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 (далі за текстом позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (надалі Бахмутсько-Лиманське УПФУ, відповідач) про:

- визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, на підставі довідки Територіального управління судової адміністрації в Донецькій області від 12.12.2018 року №1150 за період з 04 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року;

- визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, на підставі довідки Територіального управління судової адміністрації в Донецькій області від 15.01.2019 року №04-446-19 за період з 01 січня 2019 року по 31 січня 2019 року;

- зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, на підставі довідки Територіального управління судової адміністрації в Донецькій області від 12.12.2018 року №1150 з урахуванням раніше виплачених сум за період з 04 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року;

- зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, на підставі довідки Територіального управління судової адміністрації в Донецькій області від 15.01.2019 року №04-446-19 з урахуванням раніше виплачених сум за період з 01 січня 2019 року по 31 січня 2019 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно рішенню Конституційного суду України у справі № 11-р/2018 від 04.12.2018 року визнано такими, що не відповідають Конституції України положення частини 3 ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453 у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року № 192-VIII, за якою посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року 8 мінімальних плат; з 1 січня 2014 року 12 мінімальних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних плат, що з 04.12.2018 року призвело до зміни складових розміру суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді. У зв`язку із зміною складових розміру суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді, позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, надавши довідку ТУ ДСА України в Донецькій області від 12.12.2018 року № 1150. У подальшому, у зв`язку із зміною розміру суддівської винагороди працюючого судді з 01.01.2019 року, позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, надавши довідку ТУ ДСА України в Донецькій області від 15.01.2019 року № 04-446-19. Позивач зазначає, що лише у березні 2019 року вона отримала щомісячне грошове утримання з урахуванням зміни складових розміру суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді, однак без роз`яснень Бахмутсько-Лиманського УПФУ з якого часу було проведено перерахунок і в якому розмірі. На думку позивача, перерахунок було проведено не в повному обсязі, тобто не з 04.12.2018 року і не з 01.01.2019 року, у зв`язку з чим позивач звернулась до відповідача із заявою про роз`яснення, однак до теперішнього часу відповідь не надана. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують її право на отримання належної пенсії.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі № 200/11571/19-а, за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення осіб (виклику) учасників справи. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

04 листопада 2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, згідно якому відповідач позовні вимоги не визнає з огляду на відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки згідно із заявою позивача від 14.12.2018 року та наданою довідкою №1150 від 12.12.2018 року про суддівську винагороду, для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці було проведено перерахунок з 01.01.2019 року, а сума доплати у зв`язку з перерахунком за січень 2019 року виплачена у березні 2019 року, розмір довічного грошового утримання позивача з 01.01.2019 року складає 34 676,16 грн. Згідно з заявою позивача від 23.01.2019 року та наданою довідкою №04-446-19 від 15.01.2019 року про суддівську винагороду, для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці було проведено перерахунок з 01.02.2019 року, розмір довічного грошового утримання позивача з 01.02.2019 року складає 37 805,28 грн. Згідно з пунктом 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, в якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. Таким чином, позивачу згідно з наданими заявами та довідками про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці були проведені всі перерахунки згідно норм чинного законодавства. У зв`язку з наведеним представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Бахмутсько-Лиманському УПФУ та з 01.03.2017 року отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (а.с. 6-10).

У зв`язку із прийняттям Рішення Конституційного Суду України від 04 грудня 2018 року в справі № 1-7/2018, Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області, ОСОБА_1 була надана довідка № 1150 від 12 грудня 2018 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 04 грудня 2018 року (а.с. 11).

14 грудня 2018 року позивач звернулась до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у зв`язку із збільшенням з 04 грудня 2018 року суддівської винагороди, яка враховується при призначенні чи перерахунку щомісячного утримання судді у відставці, надавши довідку № 1150 від 12 грудня 2018 року.

21 січня 2019 року позивач, у зв`язку із зміною розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, звернулась до відповідача із заявою про перерахунок її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА України в Донецькій області від 15.01.2019 року № 04-446-19.У цій довідці посадовий оклад судді, який перебуває на відповідній посаді визначено на 01 січня 2019 року в розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (а.с. 12).

Отримавши у березні 2019 року щомісячне довічне грошове утримання з урахуванням зміни складових розміру суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді, однак без роз`яснень відповідача з якого часу було проведено перерахунок і в якому розмірі, позивач звернулась до Бахмутсько-Лиманського УПФУ з заявою про роз`яснення, однак до теперішнього часу відповідь не надана (а.с. 13).

На думку позивача, перерахунок було проведено не в повному обсязі, тобто не з 04.12.2018 року і не з 01.01.2019 року, тому звернулась з даним позовом до суду.

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

Статтею 130 Конституції України визначено, що Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.

Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Відповідно до Преамбули Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII цей Закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Суд зазначає, що згідно ст. 141 Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 року № 192-VІІІ «Про забезпечення права на справедливий суд» та рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 року у справі № 4-рп/2016), у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Аналогічні приписи встановлені в ст. 142 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», який набрав чинності 30.09.2016 року та діє на теперішній час.

Отже, за приписами наведених норм правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Абзацом 2 п. 3 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VІІІ установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

04.12.2018 року Конституційним Судом прийнято рішення № 11-р/2018, згідно якого визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 133 Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 року № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд»). Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: «Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 01.01.2011 року 6 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2012 року 8 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2013 року 10 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2014 року 12 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2015 року 15 мінімальних заробітних плат».

Також, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини десятої статті 133 Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 року № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд»), згідно якому «суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу», для цілей застосування окремих положень Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» зі змінами.

В ч. 3 резолютивної частини рішення також вказано, що положення частин третьої та десятої статті 133 Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 року № 192-VІII «Про забезпечення права на справедливий суд»), які визнані неконституційними пунктами 1, 2 резолютивної частини цього рішення, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Конституційний Суд України у даному рішенні відновив права на отримання посадового окладу у розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з 01.01.2015 року, а також зазначив, що положення частини третьої статті 133 Закону № 2453 (у редакції Закону № 192) звужує зміст та обсяг гарантій незалежності суддів у частині зменшення гарантованого розміру винагороди судді, створює загрозу для незалежності як судді, так і судової влади в цілому, а також передумови для впливу на суддю через розмір його матеріального забезпечення. Таким чином, положення частини третьої статті 133 Закону № 2453 (у редакції Закону № 192) суперечить частинам першій та другій статті 26 Конституції України.

Також, Конституційний Суд України вказав, що якщо позбавлення судді права на отримання доплат до посадового окладу може бути визнане доцільним та виправданим, зокрема, у випадку притягнення його до кримінальної чи дисциплінарної відповідальності, наслідком якого є відсторонення судді від посади чи від здійснення правосуддя, то позбавлення судді цього права, коли він не здійснює правосуддя через обставини, що не залежать від нього особисто або не обумовлені його поведінкою, як випливає зі змісту положення частини 10 статті 133 Закону № 2453 (у редакції Закону № 192) є несправедливим, невиправданим та необґрунтованим.

А отже, суд приходить до висновку, що саме з 04.12.2018 року втратили чинність положення частини третьої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VІ, в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VІII, та відновили свою дію положення цієї статті в її первинній редакції, а саме «Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом», а отже саме з 04.12.2018 року виникає право у проведенні перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Крім того, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 року становить 1921,00 грн., що також є підставою для проведення раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці саме з 01.01.2019 року.

В обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на те, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. В зв`язку з чим довічне грошове утримання судді у відставці (позивача) повинно було перераховано з 01.01.2019 року та з 01.02.2019 року відповідно.

На підставі викладеного, суд зазначає, що право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці у позивача виникло з 04.12.2018 року, з прийняттям Рішення Конституційного Суду України № 11-р/2018 у справі № 1-7/2018 (4062/15), та з 01.01.2019 року з прийняттям Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», що відповідає вимогам ст. ст. 19, 92 Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Додатково суд зазначає, що Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.06.2016 року №4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці) зазначив, що виключення положення щодо можливості перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі збільшенням грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, також знижує гарантії незалежності суддів, а тому у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання (пункт 2 мотивувальної частини).

Таку ж правову позицію Конституційний Суд України висловив і у рішенні від 03.06.2013 року № 3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного грошового утримання суддів у відставці) зазначивши, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац 2 пункту 3 мотивувальної частини).

Таким чином, Конституційний Суд України наголошує, що конституційний статус суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів у відставці передбачає їх належне матеріальне забезпечення, яке повинне гарантувати здійснення справедливого, незалежного, неупередженого правосуддя.

Відповідно до пункту 6.4 Європейської хартії про закон «Про статус суддів» (Лісабон, 8-10 квітня 1999 року) судді, які досягли встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади і виконували суддівські обов`язки протягом певного терміну, повинні отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути якомога ближче до рівня їхньої останньої заробітної плати в якості судді.

Крім того суд зазначає, що в довідках ТУ ДСА України в Донецькій області № 1150 від 12.12.2018 року та № 04-446-19 від 15.01.2019 року чітко зазначена дата виникнення права позивача на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці - 04.12.2018 року та 01.01.2019 року відповідно. Відповідач, не повертаючи їх як неналежно оформлені, прийняв ці довідки до виконання, проте, через власні міркування, перерахунок здійснив не з 04.12.2018 та з 01.01.2019, а з 01.01.2019 та з 01.02.2019, що не відповідає вимогам Конституції України та законів України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

На підставі ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність проведення перерахунку позивачу довічного грошового утримання з 01.01.2019 та з 01.02.2019, що зумовлює наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

У відповідності до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн., наведена сума відповідно до положень ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає стягненню з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань.

На підстав наведеного, керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 35, ) щодо відмови ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у проведені перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді: з 04 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року на підставі заяви позивача від 14 грудня 2018 року згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 1150 від 12 грудня 2018 року; з 01 січня 2019 року по 31 січня 2019 року на підставі заяви позивача від 21 січня 2019 року згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 04-446-19 від 15 січня 2019 року.

3. Зобов`язати Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 35, ): здійснити за періоди з 04 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року та з 01 січня 2019 року по 31 січня 2019 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 1150 від 12 грудня 2018 року і № 04-446-19 від 15 січня 2019 року про розмір суддівської винагороди та виплатити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість (з урахуванням раніше виплачених сум) у зв`язку з недоплатою щомісячного грошового утримання судді у відставці, що виникла в періоди з 04 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року та з 01 січня 2019 року по 31 січня 2019 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 35, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Судове рішення складено та підписано 04 листопада 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.М. Чучко