Справа № 280/5443/19
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

12 листопада 2019 рокуСправа № 280/5443/19
м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Новікова І.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Приморської міської ради Приморського району Запорізької області (72102, Запорізька область, м.Приморськ, вул.Центральна, 7), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Приморська районна державна адміністрація (72100, Запорізька область, м.Приморськ, вул.Банкова, 110), про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Приморської міської ради Приморського району Запорізької області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Приморська районна державна адміністрація (далі - третя особа), в якому позивач просить суд зобов`язати відповідача направити позивачу додаткову угоду до Договору №1/116 від 24.08.2009 в новій редакції, в якій зазначити, що зміні в Договорі №1/116 від 24.08.2009 підлягають лише слова в Преамбулі Договору: «Приморська районна державна адміністрація» на слова «Приморська міська рада Приморського районну Запорізької області», а також далі за текстом ці ж самі слова (у відповідних відмінках).

Відповідно ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративного позову, дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, виходячи з наступного.

З позовної заяви судом встановлено, що 24.08.2009 між орендодавцем - Приморською районною державною адміністрацією та орендарем - фізичною особою - громадянином ОСОБА_1 укладено Договір оренди землі №1/116, відповідно до умов якого Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,1408 га із земель Приморської міської ради для розміщення та обслуговування будинків відпочинку, згідно з планом, що є невід`ємною частиною договору у стані придатному для її цільового призначення, яка знаходиться на території Приморської міської ради, за адресою: м.Приморськ, вул.Курортна, 89 «Ь», Приморського району Запорізької області.

Відповідно до пункту 8 Договору №1/116 від 24.08.2009, договір укладено на 49 років.

Позивач зазначає, що відповідно до Постанови Верховної Ради України №1459-VI від 04 червня 2009 року «Про встановлення меж міста Приморськ Приморського району Запорізької області» розпорядником земельної ділянки, на яку укладено договір оренди землі № 1/116 від 24.08.2009 року, виступає Приморська міська рада Приморського району Запорізької області, яка, відповідно до чинного законодавства України, повинна укласти з Орендарями Додаткову угоду до вищезазначеного Договору.

Рішенням двадцять восьмої сесії восьмого скликання Приморської міської ради Приморського району Запорізької області №32 від 29 серпня 2018, прийнято: внести зміни та доповнення до договору оренди землі №1/116 від 24.08.2009 р., а саме змінити слова «Приморська районна державна адміністрація» на слова: «Приморська міська рада Приморського району Запорізької області», змінити слова «м.Приморськ, вул.Курортна, 89 Ь» на слова: «м.Приморськ, вул.Курортна, 89ь2, а також викласти умови Договору в новій редакції, згідно Типового договору оренди землі, затвердженого рішенням двадцять восьмої сесії Приморської міської ради восьмого скликання від 27.04.2018р. «Про затвердження Типового Договору оренди землі, на земельні ділянки комунальної власності Приморської міської ради.

Разом з тим, розглянувши лист від 24.09.2018 року за №01-38/3272 «Про укладення додаткової угоди та договору оренди землі» та текст додаткової угоди №1 від 22 вересня 2018р. про внесення змін та доповнень до договору оренди землі №1/116 від 24.08.2009, які були направлені Приморською міською радою Приморського району Запорізької області, позивач не погодився із змістом такої додаткової угоди, що зумовило звернення з позовом до суду.

Суд зазначає, що згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 свого рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 згаданої Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 2 частини 1 статті 3 КАС України визначено, що публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

В свою чергу, частиною 3 статті 19 КАС України передбачено, що адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Суддя зазначає, що під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу.

Суд зазначає, що органи місцевого самоврядування можуть бути як суб`єктами приватних правовідносин, так і суб`єктами публічних правовідносин. Причому статус державних чи місцевих органів влади визначається виключно нормами публічного права, незалежно від того, які права - цивільні чи публічні вони мають намір реалізувати.

У даній справі спір пов`язаний з реалізацією земельних прав позивача, зокрема права оренди земельної ділянки.

Відповідач - Приморська міська рада у таких відносинах владних управлінських функцій щодо позивача не здійснює, а права, за захистом яких звернувся до суду позивач, виникають із цивільних правовідносин.

У цьому випадку той факт, що відповідачем є Приморська міська рада, не змінює правову природу спірних відносин і не перетворює цей спір у публічно-правовий, оскільки спір між сторонами стосується договірних відносин щодо умов оренди спірної земельної ділянки, тобто носить цивільно-правовий характер.

Відповідно до ч.1 ст.1 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд зазначає, що даний позов не містить визначених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України вимог щодо скасування або визнання неправомірними рішень, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування, оскільки предметом спору є питання умов права оренди на земельну ділянку, і в розглядуваному випадку відповідач не здійснює владних управлінських функцій, а є рівноправним суб`єктом земельних відносин в процесі реалізації права розпорядження земельною ділянкою відповідно до статті 5 Земельного кодексу України.

Слід зазначити, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Згідно зі статтею 5 Земельного кодексу України одним із принципів земельного законодавства є забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Суд зазначає, що з моменту укладення між землекористувачем та органом місцевого самоврядування договору оренди землі припиняються адміністративні відносини між цими суб`єктами, та в подальшому виникають договірні відносини, які характеризуються рівністю їх учасників та свободою договору. Такі ознаки не притаманні адміністративним правовідносинам, натомість - притаманні цивільним правовідносинам, які з урахуванням суб`єктного складу можуть бути предметом судового розгляду у відповідному суді загальної юрисдикції або господарському суді.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права була викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.04.2018 по справі №539/1957/16-а.

За таких обставин, суд зазначає, що оскільки спірні правовідносини виникли у зв`язку із необхідністю внесення змін до договору оренди землі №1/116 від 24.08.2009, то відповідно зазначений спір повинен вирішуватись в порядку цивільного судочинства загальним місцевим судом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 21, 170, 241, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №280/5443/19 за позовом ОСОБА_1 до Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Приморська районна державна адміністрація, про зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити ОСОБА_1 його право на звернення з позовом до місцевого суду в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали надіслати на адресу позивача разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що його повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її підписання.

Суддя І.В. Новікова