Справа № 440/3348/19
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/3348/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді - Слободянюк Н.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дубінчина О.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Новоселецької І.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /далі - позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області /далі - відповідач/ про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації Головного управління ДФС у Полтавській області "Щодо сплати єдиного внеску особою, яка провадить незалежну професійну діяльність та не отримує дохід (прибуток) в окремому місяці" №3667/М/16-31-13-02-09/ІПК від 06 серпня 2019 року /а.с. 5-7/.

Позов обґрунтований тим, що висновки оскаржуваної індивідуальної податкової консультації ґрунтуються на нормах Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які в свою чергу звужують зміст та обсяг існуючих прав та свобод позивача.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

08 жовтня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 39-40/, в якому відповідач зазначив, що платником єдиного внеску є особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, в тому числі адвокатську, а єдиний внесок нараховується та сплачується таким платником незалежно від того, чи отримано дохід (прибуток) у звітному періоді, чи ні.

07 листопада 2019 року від позивача надійшла заява щодо застосування судом у спірних правовідносинах Конституції України як норм прямої дії та звернення до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону /а.с. 65/.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов, а представник відповідача - підстави та вимоги відзиву на позовну заяву.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 отримав Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії НОМЕР_2, видане Радою адвокатів Полтавською області 09 квітня 2019 року /а.с. 22/, та взятий на облік як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, в ГУ ДФС у Полтавській області 10 квітня 2019 року /а.с. 42/.

17 липня 2019 року ОСОБА_1 подано до Головного управління ДФС у Полтавській області Звернення на отримання індивідуальної податкової консультації від 17 липня 2019 року № 17/07 /а.с. 49-50/, в якому просив надати індивідуальну податкову консультацію щодо того, чи повинен він, ОСОБА_1 , який є особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, та не отримує дохід від такої діяльності в окремому місяці звітного року, сплачувати єдиний соціальний внесок за такі місяці.

06 серпня 2019 року Головним управлінням ДФС у Полтавській області надано ОСОБА_1 індивідуальну податкову консультацію "Щодо сплати єдиного внеску особою, яка провадить незалежну професійну діяльність та не отримує дохід (прибуток) в окремому місяці" №3667/М/16-31-13-02-09/ІПК /а.с. 47-48/, в якій повідомлено, що обов`язок визначати базу нарахування єдиного внеску законом покладено на осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, - як тих, що отримують дохід, так і тих, що не отримують дохід від провадження незалежної професійної діяльності.

Вважаючи, що висновок вказаної індивідуальної податкової консультації звужує зміст та обсяг його прав та свобод, позивач звернувся до суду з позовом про визнання її протиправною та скасування.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Підпунктом 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України /далі - ПК України/ визначено, що податкова консультація - індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 14.1.172-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Порядок звернення платників податків за податковими консультаціями та розгляду таких звернень і надання відповідей на них контролюючим органом врегульовано статтями 52 та 53 ПК України.

Так, згідно із статтею 52 ПК України за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом (пункт 52.1); податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію (пункт 52.2); за вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній або письмовій формі /пункт 52.3/.

Отже, у податковій консультації викладається платнику офіційне розуміння контролюючим органом змісту правової норми з питань застосування податкового та іншого законодавства.

Оцінюючи висновок відповідача, викладений в індивідуальній податкової консультації "Щодо сплати єдиного внеску особою, яка провадить незалежну професійну діяльність та не отримує дохід (прибуток) в окремому місяці" №3667/М/16-31-13-02-09/ІПК від 06 серпня 2019 року, суд виходить з такого.

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску унормовано Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2464-VІ /далі - Закон №2464-VІ/.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі- єдиний внесок)- консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із пунктом 3 цієї ж частини застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок.

Пунктом 5 частини першої статті 4 Закону №2464-VI встановлено, що платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 7 Закону №2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Пунктом першим частини другої статті 6 Закону №2464 встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

З такого правового регулювання слідує, що перебуваючи на обліку в контролюючому органі, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, в тому числі адвокатську, зобов`язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок відповідно до визначеної бази нарахування єдиного внеску. При цьому базу нарахування єдиного внеску зобов`язані визначати платники, як ті , що отримують, так і ті, які не отримують дохід від провадження незалежної професійної діяльності.

Відповідно до частини 6 статті 31 та частини 7 статті 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» відомості про зупинення права на заняття адвокатською діяльністю та відомості про припинення права на заняття адвокатською діяльністю вносяться до Єдиного реєстру адвокатів України.

В судовому засіданні позивачем визнано, що заява про зупинення адвокатської діяльності ним не подавалася та право на заняття адвокатською діяльністю в установленому законом порядку не зупинялося.

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідач роз`яснив позивачу обов`язок сплачувати єдиний внесок за ті звітні періоди, в яких дохід від незалежної професійної діяльності ним не отримується, у відповідності до норм Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Отже, у задоволенні позову про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації Головного управління ДФС у Полтавській області "Щодо сплати єдиного внеску особою, яка провадить незалежну професійну діяльність та не отримує дохід (прибуток) в окремому місяці" №3667/М/16-31-13-02-09/ІПК від 06 серпня 2019 року слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

З огляду на те, що, розглядаючи справу, суд не дійшов висновку про те, що Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" суперечить Конституції України, заява позивача від 07 листопада 2019 року щодо застосування у спірних правовідносинах Конституції України як норм прямої дії та звернення до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, буд 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 39461639) про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації Головного управління ДФС у Полтавській області "Щодо сплати єдиного внеску особою, яка провадить незалежну професійну діяльність та не отримує дохід (прибуток) в окремому місяці" №3667/М/16-31-13-02-09/ІПК від 06 серпня 2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 08 листопада 2019 року.

Суддя Н.І. Слободянюк