Справа № 2-а/724/36/19
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 р. м. Чернівці Справа № 2-а/724/36/19

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнір В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до голови Хотинської міської ради Головльова М.О. про зобов`язання вчинити дії та повернення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У поданій до суду позовній заяві ОСОБА_1 (далі - позивач) просить суд:

- визнати протиправними дії голови Хотинської міської ради Головльова М.О., а саме надання неправдивої інформації про власника земельної ділянки та бездіяльність, а саме не надання відповіді на звернення від 27.05.2019р. та від 15.07.2019р., що є порушенням Закону України "Про звернення громадян";

- зобов`язати голову Хотинської міської ради Головльова М.О. повернути сплачені ОСОБА_1 кошти за штраф, а саме 391,67грн. згідно квитанцій.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскільки, його будинок зазнає негативного впливу від зсувних процесів та потребує ремонтних робіт, він за усним дозволом відповідача користується земельною ділянкою площею 0,001га із земель запасу м.Хотин, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 навпроти його будинку. Для проведення вищезазначених робіт ним завезено 2 камази гравію, які були висипані на вказаній земельній ділянці. Поряд із цим, вказує, що 17.05.2019р. працівниками Держеокадастру була проведена перевірка, за наслідками якої його притягнуто до адміністративної відповідальності, а саме штрафу на суму 170грн. та заподіяної шкоди на суму 1,67грн. за самовільне зайняття земельної ділянки комунальної власності площею 0,001га. Крім того, в приписі вказується, що таке порушення потрібно усунути в 30-ти денний термін шляхом звільнення земельної ділянки або шляхом оформлення речових прав щодо її використання. У зв`язку з цим, він звернувся до відповідача з відповідною заявою, однак відповіді не отримав. Зазначає, що 16.08.2019р. отримав постанову від Держгеокадастру про накладення на нього адміністративного стягнення на суму 160грн. за невиконання попередньої постанови.

Позивач вказує, що неодноразово звертався до відповідача з заявами, у яких просив надати відповідь щодо оформлення речових прав на використання ним земельної ділянки площею 0,001га із земель запасу м.Хотин, що знаходиться за адресою вул.Вишневецького. Однак, станом на 11.09.2019р. жодної відповіді від відповідача не отримав.

Крім того, указані адмінстягнення позивачем були сплачені в повному обсязі. Однак, останній вважає, що такі витрати підлягають стягненню з відповідача, оскільки, на його думку, саме з вини голови Хотинської міської ради його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідач подав до суду відзив, відповідно до якого вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними. Вказує на те, що земельні ділянки поблизу урочища "Санаторка", в тому числі й житловий будинок позивача по АДРЕСА_2 , потрапляють у зону зсувної ділянки №4 відповідно до детальних висновків інженерно-геологічного обґрунтування особливо складних територій м. Хотина Чернівецької області. У зв`язку з цим, Хотинською міською радою прийнято рішення від 27.11.2012р., №224/15/12 «Про консервацію земель», що унеможливлює надання земельної ділянки в користування будь-кому.

Відповідач зазначає, що згідно журналу вхідної кореспонденції Хотинської міської ради встановлено, що до міської ради дійсно надійшло декілька заяв: 28.05.2019р. №А-395 від громадянки ОСОБА_2 (дружини позивача) та від 13.09.2019р., №А-792 (безпосередньо від позивача ОСОБА_1 ), які стосуються отримання дозволу на складування будівельних матеріалів. При цьому, перша заява була розглянута на засіданні виконавчого комітету Хотинської міської ради 30.08.2019р. і прийнято рішення про відмову в наданні дозволу на складування будівельних матеріалів у зв`язку з початком робіт з консервації земель. За результатами розгляду заяви від 13.09.2019р. № А-792 надано відповідь заявнику, в якій додатково опрацьована і попередня заява від дружини позивача. У зв`язку з цим, відповідач вважає, що виконав в повному обсязі вимоги Закону України «Про звернення громадян» в частині об`єктивної, всебічної та вчасної перевірки заяв, відтак, на його думку, порушення прав, законних інтересів позивача не відбулося.

У відповіді на відзив, поданій позивачем 29.10.2019р., позивач, окрім аргументів, що наведені в позові, також зазначає, що заява від 13.09.2019р. №А-792, на яку посилається відповідач у відзиві, була подана вже після звернення до суду за захистом порушеного права. Вказує, тільки після надіслання ухвали Хотинського районного суду відповідачем була надана письмова відповідь.

У поданих 04.11.2029р. запереченнях на відповідь на відзив відповідач спростовує твердження позивача щодо порушення його прав з боку відповідача, а саме не отримання відповідей на його звернення, вважає такі доводи не підтвердженими.

Ухвалою суду від 09.10.2019р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , 1967 року народження, проживає в будинку по АДРЕСА_2 (а.с.17, 45).

Указаний будинок, згідно з інформацією, викладеною у листі Хотинської РДА від 24.04.2018р. №А-35, а також житлові будинки №29,32,34,34- А,33-Б , що знаходяться по цій же вулиці, потрапляють у зону зсувної ділянки № 4 відповідно до детальних висновків інженерно-геологічного обґрунтування особливо складних територій м.Хотина Чернівецької області. Хотинською міською радою відповідно до рішення міської ради від 27.11.2012р. №224/15/12 "Про консервацію земель" земельну ділянку, що піддається зсуву в урочищі "Санаторка" - законсервовано. Крім того замовлено проект заліснення цієї земельної ділянки, який буде реалізовано за сприятливих погодних умов для висадки (заліснення) зсувної території (а.с.39).

22.03.2019р. інспекцією з благоустрою комунального підприємства "Хотинблагоустрій" Хотинської міської ради видано припис №06-03-19 від 22.03.2019р., згідно змісту якого встановлено, що по АДРЕСА_2 .Хотин ОСОБА_1 без дозволу гр. ОСОБА_3 розгрузив машину гравію на її земельну ділянку. У зв`язку з цим, останнього зобов`язано усунути вказане порушення до 05.04.2019р. (а.с.8).

17.05.2019р. державним інспектором контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області видано припис №114ДК/0064Пр/03/01-19, згідно з яким встановлено, що позивач самовільно зайняв та використовує земельну ділянку площею 0,0010га із земель запасу м .Хотин за адресою АДРЕСА_4 . Самовільне зайняття земельної ділянки вчинено шляхом складування будівельних матеріалів навпроти власного будинковолодіння, чим порушено ст.ст.125, 126, 201 Земельного кодексу України. Вказаним приписом позивача зобов`язано усунути порушення в 30-тиденний термін шляхом звільнення земельної ділянки або шляхом оформлення речових прав щодо її використання (а.с.12).

Згідно з повідомленням №114/0032/ШК/11/01-19 від 24.05.2019р., за підписом державного інспектора Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області ОСОБА_4 , внаслідок самовільного зайняття ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0010га із земель комунальної власності площею 0,001га в м.Хотин ур . "Санаторка" Чернівецької області , заподіяно шкоду у розмірі 1,67грн. У зв`язку з цим, позивача зобов`язано сплатити розмір указаної шкоди за реквізитами, наведеними у повідомленні (а.с.13).

24.05.2019р. державним інспектором контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області за наслідками розгляду протоколу від 17.05.2019р., прийнято постанову, якою за порушення ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст.53-1 КУпАП, у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення в розмірі 170грн. Крім того, зазначено, що у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч.1 ст.307 КУпАП органам державної виконавчої служби слід стягнути з правопорушника у примусовому порядку подвійний розмір штрафу - 340грн. (а.с.14).

27.05.2019р. ОСОБА_2 (дружина позивача) звернулася до відповідача з заявою (вхідний №А-395 від 28.05.2019р.), у якій просила надати дозвіл на складування будівельних матеріалів по АДРЕСА_4 навпроти її будинковолодіння терміном на 2 місяці (а.с.97).

15.07.2019р. ОСОБА_2 (дружина позивача) звернулася до відповідача з заявою, у якій вказувала на не надання їй відповіді на попередню заяву, а також просила надати їй відповідь письмово в порядку, визначеному Законом України "Звернення громадян" (а.с.16).

16.07.2019р. державним інспектором контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області за наслідками розгляду протоколу від 08.07.2019р., прийнято постанову, якою за порушення ст.ст.125, 126, п."б" ст.211 Земельного кодексу України позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст.188-5 КУпАП, у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 160грн. Крім того, зазначено, що у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч.1 ст.307 КУпАП органам державної виконавчої служби слід стягнути з правопорушника у примусовому порядку подвійний розмір штрафу - 320грн. (а.с.17).

Рішенням виконкому міської ради №76/8 від 30.08.2019р. відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу у складуванні будматеріалів гравію навпроти будинковолодіння по АДРЕСА_2 у зв`язку з початком робіт, пов`язаних з консервацією земель (небезпека зсувів) (а.с.99).

Позивачем сплачено штрафи, накладені на нього на підставі постанов від 24.05.2019р. та від16.07.2019р. згідно з квитанціями №23 від 31.05.2019р., №29 від 03.06.2019р. та №152 від 27.09.2019р. (а.с.78, 82).

Позивач стверджує, що станом на 11.09.2019р. жодної відповіді щодо оформлення речових прав на використання ним земельної ділянки площею 0,001га він не отримував, що є грубим порушення ЗУ «Про звернення громадян». Крім того, позивач також вважає, що з вини відповідача ним понесено витрати на оплату вказаних вище штрафів, у зв`язку з чим, звернувся до суду з указаним позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996р. №393/96-ВР (далі - Закон №393/96-ВР) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення (ч.1 ст.1 Закону №393/96-ВР).

Статтею 3 Закону №393/96-ВР встановлено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Згідно з положеннями ст.15 Закону №393/96-ВР, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону №393/96-ВР скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

З аналізу наведених положень слід прийти до висновку, що для оцінки дій органу державної влади, органу місцевого самоврядування, та ін.., за наслідком звернення до нього громадянина в порядку, визначеному Законом №393/96-ВР, визначальним є факт звернення з відповідною заявою (скаргою, пропозицією) такого громадянина та дотримання таким органом вимог Закону №393/96-ВР за результатом розгляду такої заяви (скарги, пропозиції).

Натомість, в матеріалах справи відсутні заяви позивача від 27.05.2019р. та від 15.07.2019р., відповіді на які не надано відповідачем в порушення Закону України "Про звернення громадян".

На підтвердження факту звернення позивача до Хотинського міського голови позивачем надано заяви за підписом його дружини від 27.05.2019р. та від 15.07.2019р., з приводу чого суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з приписами статей 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За правилами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, згідно з Правилами організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженими наказом Мін`юсту України від 18.06.2015 № 1000/5, усі документи, що надходять до установи, приймаються централізовано в службі діловодства (експедиції). Факт надходження документа до установи обов`язково фіксується шляхом проставлення на вхідних документах відмітки про його надходження до установи, яка проставляється від руки або за допомогою штампа, автоматичного нумератора на лицьовому полі у правому куті нижнього поля першого аркуша оригіналу документа. Елементами зазначеного реквізиту є скорочене найменування установи - одержувача документа, реєстраційний індекс, дата (у разі потреби - година і хвилини) надходження документа. У разі застосування автоматизованої системи реєстрації зазначена інформація наноситься за допомогою штрих-коду.

Позивач на виконання вимог наведених вище положень не надав суду належних доказів звернення ним до відповідача з заявами від 27.05.2019р. та від 15.07.2019р.

Заяви від 27.05.2019р. та від 15.07.2019р., які наявні в матеріалах справи та надані позивачем як такі, з якими останній звертався до відповідача не можуть бути визнані допустимими та належними доказами у справі, оскільки, не є зверненнями позивача.

За таких обставин, суд не може визнати такі докази належними та допустимими, а відтак такими, що підтверджують факт звернення позивача до відповідача 27.05.2019р. та від 15.07.2019р. із заявами в порядку, передбаченому Закону України "Про звернення громадян".

Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні підстави для визнання протиправними дій голови Хотинської міської ради Головльова М.О., а саме надання неправдивої інформації про власника земельної ділянки та бездіяльність, а саме не надання відповіді на звернення позивача від 27.05.2019р. та від 15.07.2019р.

Суд звертає увагу, що вимога про стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю, в розумінні п.6 ч.1 ст.5 КАС України, може бути заявлена разом з вимогою про визнання такого рішення (дії чи бездіяльності) протиправного. Відтак, вимога про відшкодування шкоди є похідною.

Оскільки відсутні підстави для задоволення позову в частині визнання дій відповідача протиправними щодо не розгляду заяв позивача від 27.05.2019р. та від 15.07.2019р., відтак вимога про стягнення з відповідача шкоди також не підлягає задоволенню.

Крім того, згідно з ч.5 ст.21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів суду відсутність з його боку порушень прав позивача в частині дотримання положень Закону України "Про звернення громадян". Натомість доводи позивача, з огляду на вище викладене, є безпідставними та не свідчать про обґрунтованість позову, а тому такий задоволенню не підлягає.

Суд не вирішує питання щодо судових витрат, зважаючи на те, що позивачу відмовлено у задоволенні адміністративного позову, при цьому, докази понесення судових витрат відповідачем у матеріалах справи відсутні, що не суперечить статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_7 )

Відповідач - Голова Хотинської міської ради Головльов М.О. (вул.Незалежності, 52, м.Хотин Чернівецька область, 60000)

Суддя В.О. Кушнір