Справа № 1.380.2019.004331
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.004331
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

секретаря судового засідання Лепеха А.М.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1 У.М.

представника відповідача - Гавриляка Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Технопарк СІТІ до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Львівській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Технопарк СІТІ (далі позивач, ТОВ Технопарк СІТІ) до Державної фіскальної служби України (далі відповідач 1, ДФС України), Головного управління ДФС у Львівській області (далі відповідач 2, ГУ ДФС у Львівській області), у якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Львівській області про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1217875/40767880 від 10.07.2019;

зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 2 від 18.06.2019 датою її подання.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивачем було складено та направлено на реєстрацію в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 18.06.2019. Проте позивачу було надіслано квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної з підстав, що ПН/РК відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати позивачу пояснення та /або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПП. Позивач вказує, що на виконання вище зазначених вимог ним було надано пояснення та документи, однак відповідач 2 прийняв рішення про відмову в реєстрації податкової накладної з підстав ненадання позивачем первинних документів. Стверджує, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, діяв всупереч вимог ст. 2 КАС України, оскільки ним прийнято протилежні рішення в аналогічних ситуаціях відносно того самого платника податків. З огляду на викладене позивач просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідачів у встановлений судом строк подав відзив на позов, у якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Заперечення мотивує тим, що причиною відмови у реєстрації податкової накладної було ненадання документів. З огляду на викладене відповідач вважає, що у комісії ГУ ДФС у Львівській області були законні підстави для прийняття рішень про відмову у реєстрації спірної податкової накладної, а тому рішення є правомірним.

Представник відповідачів в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 28.08.2019 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

У підготовчому засіданні 15.10.2019 суд протокольною ухвалою закрив підготовче засідання та призначив справу до судового розгляду.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідачів, дослідивши подані суду письмові докази, суд встановив наступне.

Суд встановив, що між ТОВ Технопарк СІТІ (Орендар) та ТОВ Бізнес СІТІ Менеджмент (Суборендар) 04.06.2019 укладено договір суборенди нежитлових приміщень, відповідно до умов якого Орендар передає у тимчасове платне користування на умовах суборенди (піднайму), Суборендар приймає нежитлові приміщення загальною площею 9643, 40 м.кв., які розташовані на 0-6 (підвальному-шостому) поверхах будівлі офісно-торгового комплексу, що знаходиться за адресою: 79018, м. Львів, вул. Ю. Федьковича, 57 та зобов`язується вчасно та у повному розмірі сплачувати за користування Об`єктом суборенди.

Відповідно до п. 5.10 Суборендар зобов`язується сплатити суборендну плату за перший місяць суборенди (червень 2019 року), виходячи з площі Об`єкта суборенди, переданого за І етапом згідно Акту прийманням-передачі (п. 2.1. цього Договору) впродовж 10 (десяти) банківських днів після підписання Акту приймання-передачі, а також за грудень 2019 року, виходячи з загальної площі Об`єкта суборенди (п. 1.1. цього Договору), впродовж 10 (десяти) банківських днів після підписання цього Договору. Сума суборендної плати за грудень 2019 року буде розрахована згідно підпунктів 5.1.1., 52. цього Договору, шляхом переведення суборендної ставки визначеної в доларах США згідно п. 5.1.1. цього Договору в гривні за курсом гривні до долара США, що встановлений НБУ на сайті httns://bank.gov.ua/control/uk/curmetal/detail/currency?period=daily, станом на дату укладення цього Договору та буде вказана у рахунку, який Орендар виставить Суборендарю. Суборендна плата за грудень 2019 року зараховується як орендна плата у повному розмірі та перерахунку не підлягає. Сума суборендної плати за червень 2019 року буде розрахована згідно підпунктів 5.1.1., 5.2. цього Договору, шляхом переведення суборендної ставки визначеної в доларах США згідно п. 5.1.1. цього Договору у гривні за курсом гривні до долара США, що встановлений НБУ на сайгі https://bank.gov.ua/control/uk/curmetal/detail/currency?period=daily, станом на останній банківський день травня 2019 року та буде вказана у рахунку, який Орендар виставить Суборендарю.

Пунктом 5.11 договору суборенди нежитлових приміщень передбачено забезпечувальний платіж. Зокрема, Суборендар зобов`язується сплатити Орендареві забезпечувальний платіж у розмірі суборендної плати за 1 календарний місяць користуванні Об`єктом суборенди, виходячи з загальної площі Об`єкта суборенди (п. 1.1. цього Договору), ставки суборендної плати, вказаної в п. 5.1.3. Договору, з використанням курсу гривні до долара США, що встановлений НБУ на сайті https://bank.gov.ua/control/uk/curmetal/detail/currency?period=daily, станом на дату підписання цього Договору, а саме 485,19 грн. в т.ч. ПДВ. Сума забезпечувального платежу становить 4678881,25 грн. ( чотири мільйони шістсот сімдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят одна гривня двадцять п`ять копійок) в т.ч. ПДВ, при цьому:

5.11.1. Сторони домовилися, що грошова сума у розмірі 3539864,24 грн. (три мільйони п`ятсот тридцять дев`ять тисяч вісімсот шістдесят чотири гривні 24 коп.) з ПДВ, оплачена Суборендарем Орендарю на підставі укладеного між ними Попереднього договору оренди нежитлових приміщень, посвідченого Лихошва Ж.О., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 12 січня 2018 року зареєстрованим № 244, зараховується у суму забезпечувального платежу за цим Договором;

5.11.2. Суму в розмірі 1139017,01 грн. (один мільйон сто тридцять дев`ять тисяч сімнадцять гривен! одна копійка) у т.ч. ПДВ, що включатиметься в Забезпечувальний платіж, Суборендар зобов`язується доплатити Орендарю протягом 10 (десяти) банківських днів після підписання цього Договору.

07.06.2019 Суборендар прийняв частину зазначених нежитлових приміщень площею 3513, 0 м.кв., що підтверджується актом приймання-передачі від 07.06.2019.

Відповідно до умов пункту 5.10 договору суборенди нежитлових приміщень ТОВ Бізнес СІТІ Менеджмент (Суборендар) 18.06.2019 здійснило оплату авансового платежу за суборенду нежитлових приміщень у розмірі 1208362, 87 грн на рахунок ТОВ Технопарк СІТІ (Орендаря), що підтверджується випискою по рахункам за 18.06.2019.

Позивачем під час здійснення вищезгаданої господарської операції, зокрема після отримання авансового платежу від ТОВ Бізнес СІТІ Менеджмент було оформлено та направлено засобами електронного зв`язку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних для реєстрації податкову накладну № 2 від 18.06.2019.

26.06.2019 через автоматизовану систему Єдине вікно подання електронних документів ДФС України направила позивачу квитанцію № , в якій містилась інформація про зупинення реєстрації вказаної податкової накладної відповідно до пункту 201.16 ст.201 ПК України, оскільки обсяг постачання товару/послуги 68.20.12-00.00 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам п.п. 2.1. п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

05.07.2019 ТОВ Технопарк СІТІ надало пояснення № 2 та копії документів, що підтверджують реальність господарської операції.

10.07.2019 комісія, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації було прийняла рішення № 1217875/40767880 про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 18.06.2019.

ТОВ Технопарк СІТІ було подано до ДФС України скаргу на рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації від 10.07.2019 № 1217875/40767880.

За результатами розгляду скарги ТОВ Технопарк СІТІ ДФС України 22.07.2019 прийняла рішення, яким скаргу залишено без задоволення, а рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін.

Позивач вважає рішення про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 18.06.2019 протиправним, тому звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України (далі ПК України).

Згідно з підпунктами а, б пункту 185.1. статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

У свою чергу датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно з приписами норми пункту 187.1. статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок був затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 року (з наступними змінами, далі - Порядок №1246).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п. 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку №1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до приписів п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21 лютого 2018 року (далі - Порядок №117), податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Відповідно до пункту 3 Порядку №117 податкові накладні/розрахунки коригування(крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику), що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак:

1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування;

2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих на реєстрацію у місяці, іншому ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений в них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, сума податку на додану вартість (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України), сплачена у попередньому місяці, становить більше 20 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;

3) одночасно виконуються такі умови:

загальна сума податку на додану вартість (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України), сплачена за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, платником податку та його відокремленими підрозділами, якими подано податкову накладну/ розрахунок коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 400 тис. гривень;

одночасно значення показників D та P, розрахованих у цьому підпункті, мають такі розміри: D > 0,05, P < Pм х 1,4, де:

D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T;

S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами;

T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування;

P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування;

Рм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування.

Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.

При цьому, відповідно до змісту п.10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Пунктом 13 Порядку №117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Зі змісту квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкової накладної ТОВ Технопарк СІТІ критеріям ризиковості платника податку, визначених пп. 2.1 п. 2 Критерії ризиковості платника податку, зокрема листа ДФС №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року (далі - Критерії №959).

З даного приводу суд зазначає, що контролюючим органом порушено не тільки принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, а і норми п.13 Порядку №117, оскільки ним не зазначено у квитанції конкретного та чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), на підставі якого здійснено зупинення реєстрації податкової накладної.

Такий висновок суду базується на тому, що фіскальним органом у квитанції зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям ризиковості платника податку, визначених пп.2.1 п.2 Критеріїв №959, без зазначення конкретних обставин, за наявності яких можна віднести обсяг постачання до переліку ризикових.

Зокрема пп.2.1 п.2 Критеріїв №959 - обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку(ий) подано на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Натомість відповідачем не вказано конкретної пропозиції щодо переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. У квитанції лише запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію.

Згідно з положеннями п.п.201.16.2 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Слід зазначити, що відповідно до п.21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

З системного аналізу вищенаведених правових норм слідує, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання контролюючим органом загального посилання на п.6 Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

За приписами частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 04 грудня 2018 року у справі №821/1173/17 та від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18.

Як встановлено судом під час розгляду справи та не заперечувалось сторонами, у спосіб, визначений Порядком №117, позивачем було направлено пояснення та копії документів до зазначеної господарської операції та податкової накладної, зокрема:

- копію Договору оренди нежитлового приміщення від 04.06.2019;

- копію акта прийому-передачі об`єкта оренди, складеного за Договором оренди від 04.06.2019 №2204, який підтверджує отримання 04.06.2019 позивачем від ТОВ Технопарк ЛЗТА у володіння нежитлових приміщень загальною площею 3 513,40 м2 за адресою м. Львів, вул. Ю. Федьковича, 57, в подальшому переданих в суборенду;

- копію акта здачі-приймання робіт (надання послуг) №1231 від 30.06.2019, що підтверджує надання ТОВ Технопарк ЛЗТА позивачеві послуг оренди нежитлових приміщень загальною площею 3 513,40 м2 за адресою м. Львів, вул. Ю. Федьковича, 57 з 04.06.2019 до 30.06.2019 включно;

- копія платіжного доручення №182 від 03.07.2019 про сплату позивачем грошових коштів за надані протягом 04.06.2019 30.06.2019 послуги оренди нежитлових приміщень загальною площею 3 513,40 м2 за адресою: м. Львів, вул.Ю. Федьковича, 57, що підтверджує надання/отримання послуг оренди;

- копію податкової накладної №35 від 30.06.2018, складеної ТОВ Технопарк ЛЗТА за результатами здійснення господарської операції із надання ТОВ Технопарк ЛЗТА позивачеві послуг оренди нежитлових приміщень загальною площею 3 513,40 м2 за адресою: м. Львів, вул. Ю. Федьковича, 57 протягом 04.06.2019 30.06.2019, вартістю 284 553,00 грн., реєстрація якої підтверджується квитанцією №2 від 02.07.2019;

- копія квитанції №1 від 02.07.2019 про прийняття податкової накладної №35 від 30.06.2018 року, реєстраційний номер документа ;

- копію Договору суборенди нежитлового приміщення від 04.06.2019 на підставі якого позивачем було здійснено господарську операцію із надання ТОВ Бізнес Сіті Менеджмент у володіння майна/послуг суборенди нежитлових приміщень у червні 2019 року, за результатами якої було складено податкову накладну № 2 від 18.06.2019, реєстрацію якої зупинено;

- копію акта прийому-передачі об`єкта оренди від 07.06.2019, що підтверджує факт передачі об`єкта суборенди площею 3 513,00 м2 за адресою: м. Львів, вул. Ю. Федьковича, 57 позивачем ТОВ Бізнес Сіті Менеджмент за Договором суборенди від 04.06.2019 №2205;

- копію банківської виписки по рахунку позивача, що підтверджує сплату на рахунок позивача грошових коштів у сумі 1 208 362,87 грн. на виконання вимог п. 5.10 Договору суборенди про сплату вартості суборендної плати за перший місяць.

Суд зазначає, що затверджена Порядком №117 форма рішення про відмову у реєстрації податкової накладної передбачає, що у разі відмови у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН з підстав ненадання платником документів, документи, яких на думку контролюючого органу не вистачає, повинні бути підкресленими, тобто рішення має містити або найменування конкретного документа (видаткова накладна, тощо) або групу документів (складські документи тощо), що з урахуванням специфіки господарської операції мають бути надані, але відсутні.

Проте у порушення наведених вимог законодавства оскаржуване рішення містить лише абстрактне твердження про їх ненадання, без конкретизації (підкреслення) конкретного переліку документів, яких з урахування особливостей, характеру та обсягу господарських операцій; критерію, що слугував підставою для зупинення реєстрації податкової накладної, на думку Комісії, не вистачає.

Зміст оскаржуваного рішення дає підстави стверджувати, що комісія Головного управління ДФС у Львівській області, розглядаючи подані позивачем документи, не з`ясувала специфіку проведеної господарської операції та не визначила конкретних документів, які є достатніми для підтвердження реальності господарської операції з урахуванням їх змісту і обсягу.

Крім того суд бере до уваги, що комісія Головного управління ДФС у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної, розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, була наділена правом подати до суду докази на підтвердження правомірності прийняття спірних рішень.

Разом з цим відповідач зазначеним правом не скористався, жодного належного доказу на підтвердження обґрунтованості спірного рішення та підстав його прийняття під час розгляду справи не надав.

Зважаючи на наявність у позивача передбачених законодавством документів, а також враховуючи, що достатність їх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної не спростована відповідачем, суд дійшов висновку, що останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1217875/40767880 від 10.07.2019 прийняте необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мали значення для їх прийняття, непропорційно, тобто без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення (дія), а відтак є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ТОВ Технопарк СІТІ № 2 від 18.06.2019 суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

Натомість, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм їх подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим, оскільки відповідні повноваження законодавчо покладені на ДФС України.

Згідно з п.п.201.16.4 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Аналогічні положення закріплено в пункті 28 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21 лютого 2018 року.

При цьому згідно з нормами п.19, п.20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29 грудня 2010 року, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДФС України.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачами, надані позивачем документи підтверджували реальність здійснення господарської операції у поданій податковій накладній. Документи складені з дотриманням вимог законодавства і були достатніми для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.

Згідно з ст. 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у п. 50 рішення від 13 січня 2011 року (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява №28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 ст. 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

Враховуючи встановлені судом обставини протиправного прийняття комісією ГУ ДФС у Львівській області рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН та відсутність законодавчо закріплених перешкод для такої реєстрації, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання ДФС України зареєструвати в ЄРПН спірну податкову накладну № 2 від 18.06.2019.

При цьому, у даному випадку, задоволення позовної вимоги про зобов`язання ДФС зареєструвати в ЄРПН податкові накладні є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно з якою усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно з якою розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ Технопарк СІТІ підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Львівській області про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1217875/40767880 від 10.07.2019

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю Технопарк СІТІ №2 від 18.06.2019 датою її подання.

Стягнути з Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) за рахунок її бюджетних асигнувань 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн сплаченого судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Технопарк СІТІ (79018, м. Львів, вул. Героїв УПА, 72, ).

Стягнути з Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) за рахунок його бюджетних асигнувань 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн сплаченого судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Технопарк СІТІ (79018, м. Львів, вул. Героїв УПА, 72, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 08.11.2019.

Суддя Р.М. Брильовський