Справа № 460/1192/19
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/9843/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Макарика В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 25 липня 2019 року у справі № 460/1192/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Вараської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ від 23.04.2019 року № 41-к «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновити його на посаді заступника начальника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області з 24.04.2019 року; стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 25 липня 2019 року провадження в адміністративній справі № 460/1192/19 зупинено до набрання законної сили рішеннями Рівненського окружного адміністративного суду у справах № 460/3217/18 та № 460/975/19.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вважає ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 25 липня 2019 року у справі № 460/1192/19 безпідставною, необґрунтованою, а необхідність зупинення провадження по справі № 460/1192/19 - невмотивованим, оскільки судом не зазначено яким чином розгляд цієї справи є об`єктивно неможливим до набрання законної сили судовими рішеннями у справах № 460/3217/18 та № 460/975/19, окрім того, що обставини, встановлені такими рішеннями, які в майбутньому наберуть законної сили, не підлягатимуть повторному доказуванню. .

Відповідач - Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області подало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що з огляду на те, що накази управління № 65-вд від 30.11.2018 року та № 21-вд від 25.03.2019 року були підставою для винесення наказу управління № 41-к від 23.04.2019 року, який і є предметом розгляду даної справи, судом першої інстанції правомірно визначено, що встановлення судом обставин у справах №460/3217/18 та № 460/975/19 матиме преюдиційне значення для даної справи. Відповідач просить залишити подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 25 липня 2019 року у справі № 460/1192/19 - без змін

29 жовтня 2019 року апелянт подав до суду клопотання про розгляд справи за його участі, однак таке клопотання судом залишено без задоволення, оскільки, відповідно до положень ч.2 ст.312 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як підтверджується матеріалами справи, наказом Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області № 41-к «Про звільнення ОСОБА_1 » від 23.04.2019 року, ОСОБА_1 звільнено із посади заступника начальника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, п.3 ст.40 КЗпП України.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що оскаржуваний наказ прийнято на підставі: акту про факт відсутності працівника на робочому місці від 10.04.2019; доповідної записки головного спеціаліста з кадрової роботи Ткаченко Т .В. від 10.04.2019; Наказу управління від 12.04.2019 №34-к «Про надання письмових пояснень»; пояснення ОСОБА_1 від 12.04.2019; листа керуючого справами виконавчого комітету, голови комісії з питань розрахунків обсягів компенсації витрат автомобільним транспортом Б.Бірука від 15.04.2019 №вих477/02.3-28/05; Наказу управління від 23.04.2019 №40-к «Про надання письмових пояснень»; пояснення ОСОБА_1 від 23.04.2019; акту про факт відсутності працівника на робочому місці від 12.04.2019; доповідної записки головного спеціаліста з кадрової роботи Ткаченко Т .В. від 12.04.2019; Наказу управління від 23.04.2019 №38-к «Про надання письмових пояснень»; службової записки ОСОБА_4 від 11.03.2019; Наказу управління від 23.04.2019 №39-к «Про надання письмових пояснень»; пояснення ОСОБА_1 від 23.04.2019; Наказів управління від 30.11.2018 №65-вд та від 25.03.2019 №21-вд «Про дисциплінарне стягнення»; правил внутрішнього трудового розпорядку (затверджені загальними зборами трудового колективу управління праці та соціального захисту населення, протокол №1 від 28.04.2016); посадової інструкції заступника начальника управління праці та соціального захисту населення від 28.11.2018; витягу з протоколу засідання профспілкового комітету від 23.04.2019 №4.

Відтак, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що оскаржуваний наказ винесений на підставі, зокрема Наказів № 65-вд від 30.11.2018 року та № 21-вд від 25.03.2019 року «Про дисциплінарне стягнення», які оскаржуються позивачем в судовому прядку.

Крім цього, оскаржуючи у судовому порядку наказ від 30.11.2018 №65-вд «Про дисциплінарне стягнення» (справа №460/3217/18), ОСОБА_1 вказував на те, що щорічний профілактичний медичний огляд не було пройдено у встановлені терміни, оскільки позивач як голова тендерного комітету займався питаннями закупівлі комп`ютерного обладнання для потреб управління і готувався до засідання комісії з питань розрахунків обсягів компенсації витрат автомобільним транспортом загального користування. Крім того, відомості про відсутність позивача на робочому місці 22.11.2018 та 01.11.2018 є недостовірними, а з актами про таку відсутність він ознайомлений не був. При обранні виду стягнення позивачу не було враховано ступеня тяжкості проступку і заподіяну шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу.

Оскаржуючи у судовому порядку наказ від 25.03.2019 №21-вд «Про дисциплінарне стягнення» (справа №460/975/19), ОСОБА_1 вказує на відсутність з його боку порушень щодо організації роботи тендерного комітету в частині не завершення проведення закупівлі; щодо бездіяльності та усунення від організаційного забезпечення проведення щорічної оцінки виконання посадовими особами місцевого самоврядування, неналежного виконання наказу від 15.01.2019 №7; щодо відсутності на робочому місці 18.02.2019, тощо.

Оскаржуючи наказ № 41-к, ОСОБА_1 вказує на відсутність з його боку систематичного невиконання обов`язків.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що при вирішенні питання щодо наявності чи відсутності систематичного невиконання особою своїх обов`язків перевірці підлягають: чи стосується порушення лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи вони випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; чи є невиконання або неналежне виконання працівником трудових обов`язків винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; чи невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було систематичним (тобто до працівника протягом року вже було застосовано дисциплінарне або громадське стягнення); враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів і є чинними на момент звільнення працівника; тощо.

Питання зупинення провадження у справі регулюються статтею 236 КАС України.

Пунктом 3 ч.1 цієї ж статті встановлено, що суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що для застосування цієї підстави в суду має бути достовірна інформація про наявність у провадженні суду іншої справи. Якщо провадження у такій справі не відкрито, це виключає застосування зазначеної підстави.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27.02.2019 у справі №460/3217/18 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Вараської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу від 30.11.2018 №65-вд «Про дисциплінарне стягнення» відмовлено повністю. Рішення у справі №460/3217/18 на час прийняття оскаржуваної ухвали не набрало законної сили.

Також, ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 року відкрито провадження у справі №460/975/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Вараської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Вараської міської ради від 25.03.2019 №21-вд «Про дисциплінарне стягнення».

Колегія суддів зазначає, що об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення справ № 460/3214/18 та № 460/975/19 обґрунтована тим, що неможливо встановити правомірність прийняття оскаржуваного Наказу № 41-к, так як однією із підстав для його прийняття стали накази Управління праці та соціального захисту населення Вараської міської ради № 65-вд від 30.11.2018 року та № 21-вд від 25.03.2019 року «Про дисциплінарне стягнення», тобто перевірка та встановлення судом обставин у справах № 460/3214/18 та № 460/975/19 матиме преюдиційне значення для справи.

Згідно пункту першого статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи правильність встановлення судом першої інстанції обставин справи та ухвалення оскаржуваної ухвали з дотриманням норм процесуального права, безпідставність доводів апеляційної скарги з вищенаведених мотивів, підстави для її скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.ст.308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 25 липня 2019 року у справі № 460/1192/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
В. Я. Макарик