Справа № 160/6651/19
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2019 року Справа № 160/6651/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого суддіЦарікової О.В.,
секретаря судового засіданняБезрученко К.В.,
представника позивача представника відповідачаПанкєєва Я.В., Москалець Г.В.,
Прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення обумовлено висновками відповідача про нереальність господарських операцій Товариства з обмеженою відповідальністю «Рантьє» (далі ТОВ «Рантьє») із контрагентом ТОВ «Абсолют Дніпро». Такі висновки позивач вважає безпідставними та необґрунтованими з огляду на те, що всі господарські операції, які вчинялися між позивачем та його контрагентом у періоді, що перевірявся є реальними, підтверджуються первинними документами, а на момент господарських правовідносин вказаний контрагент мав необхідний обсяг правосуб`єктності та був зареєстрований як платник податку на додану вартість.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/6651/19 та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 19 серпня 2019 року. Останнє судове засідання відбулося 22 жовтня 2019 року.
15 серпня 2019 року від представника відповідача надійшли заперечення проти адміністративного позову, в яких представник відповідача вказав, що під час проведеної перевірки встановлено, що постачальник позивача ТОВ «Абсолют Дніпро» (і.к. 35608271) не є виробником товару, який поставлено ТОВ «Рантьє» у періоді, що перевірявся, цей товар придбавався у підприємств, які також не є виробниками; як у ТОВ «Абсолют Дніпро», так і у його контрагентів відсутні основні фонди, виробничі потужності та достатня кількість працівників.
Окрім того, постачальники ТОВ «Абсолют Дніпро» є фігурантами кримінальних проваджень. Під час проведеного аналізу по ланцюгу постачання встановлено нереальність господарських операцій між ТОВ «Абсолют Дніпро» та ТОВ «Рантьє» у періоді, що перевірявся, оскільки не встановлено виробника товару.
В судовому засіданні 22 жовтня 2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти адміністративного позову, просив відмовити в його задоволенні повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав.
Згідно з висновками означеного акта, перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету з 01.09.2018р. по 30.11.2018р. встановлено порушення ТОВ «Рантьє» п.198.1, 198.2, 198.3, ст. 198 Податкового кодексу України та заниження податку на додану вартість, з урахуванням наявного від`ємного значення на суму 809643,00 грн. в т.ч.: за вересень 2018 р у розмірі ПДВ 121329,00 грн.; за жовтень 2018 р. у розмірі ПДВ 445253,00 грн.; за листопад 2018 р. у розмірі ПДВ 243061,00 грн..
Як видно з акта перевірки, в обґрунтування своєї позиції щодо відсутності права на формування позивачем податкового кредиту податковий орган вказує на те, що операції з ТОВ «Абсолют Дніпро» у періоді, що перевірявся, не мали реального характеру.
Так, в ході перевірки встановлено, що згідно договору поставки №23/08 від 23.08.2018р. ТОВ «Абсолют Дніпро» (і.к. 35608271) у вересні, жовтні та листопаді 2018 року поставило ТОВ «Рантьє» (і.к. 32949090) пшеницю, кукурудзу, ячмінь та шрот соняшниковий.
Відповідно до фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва ТОВ «Абсолют Дніпро» за 9 місяців 2018 р. та за 2018 року основні фонди станом на 01.01.2018 та на кінець звітного періоду відсутні.
В усіх контрагентів - постачальників по схемах проходження товару встановлено недостатню кількість працюючих (одна особа - директор, або від 2 до 6 осіб або взагалі інформація відсутня), також встановлено відсутність основних засобів, або обліковується незначна кількість основних засобів, що недостатньо для здійснення господарської діяльності, яка декларується. Відсутнє виробниче обладнання, транспортні засоби, тощо. Відповідно до даних ЄРПН більшість контрагентів не декларує сплату орендної плати, відсутня інформація щодо зберігання товару на складах, у зв`язку з чим неможливо встановить наявність складських приміщень у контрагентів, що ставить під сумнів зберігання і відвантаження товару. Більшість контрагентів здійснювали реалізацію на значну кількість покупців, які обліковуються в різних регіонах країни (Київська, Дніпропетровська, Донецька, Харківська, Львівська, Закарпатська області та інші), що неможливо, з урахуванням часу та оперативності проведення операцій, відсутності майна, віддаленості контрагентів один від одного.
Тобто, за результатами аналізу даних податкової звітності та даних ЄРПН неможливо встановити наявність основних засобів, виробничого обладнання, транспортного та торгівельного обладнання, матеріалів (сировини), товарних запасів, необхідних для ведення господарської діяльності, що дає змогу ставити під сумнів факт здійснення суб`єктами господарювання господарських взаємовідносин із ТОВ «Рантьє».
Окрім того, контрагенти-постачальники ТОВ «Абсолют Дніпро»: ТОВ «ОРІНОКО ЛТД» (і.к. 41977212), ТОВ «ЕЛАСТІКО» (і.к. 42185303), ТОВ «СТАРФАКС» (і.к. 42201670), ТОВ «ЛІРЕКСМАКС» (і.к. 42169957), ТОВ «БЕНСТЕЙТ» (і.к. 42189554 ), ТОВ «БРІКМАП» (і.к. 42098200 ), ТОВ «ГАРАН ЛТД» (і.к. 41887056), ТОВ «МЕРАНТІ ЛТД» (і.к. 41194689), ТОВ «Пульсар» (і.к. 13433580), ТОВ «ТРАНСЛОГІСТІКЛАЙТ» (і.к. 41910949) та ТОВ «АСМІК ТРЕЙД» (і.к. 41951758), ТОВ «ДОТС ТРАНЗИТ» (і.к. 42131169), ТОВ «Агролідер Плюс» (і.к. 37303070), ТОВ «Радмір-К» (і.к. 41872385) мають ознаки фіктивності і є фігурантами в кримінальних провадженнях, а саме:
Враховуючи наведене, посадові особи відповідача в акті перевірки зазначають, що згідно даних ЄРПН та встановлених схем проходження товару від підприємств -постачальників ТОВ «Абсолют Дніпро» та до покупця - ТОВ «Рантьє» встановлено невідповідність придбаного товару (продукції) та реалізованого, що свідчить про обрив ланцюга постачання, нереальність здійснення господарської операції та здійснення діяльності, направленої на надання вигоди третім особам.
Окрім того, протягом періоду діяльності більшості постачальників відсутня затратна частина на оренду офісних та складських приміщень, автотранспорту, оплату комунальних послуг постачання, теплопостачання, водовідведення, оплату послуг телефонного зв`язку, оплату послуг за користування мережею Інтернет та інші витрати, необхідні для ведення фінансово-господарської діяльності, характерні для реального сектору економіки.
Тобто, ТОВ «Рантьє» при укладанні договору поставки №23/08 від 23.08.2018 із ТОВ «Абсолют Дніпро» не мало підтверджень ділової репутації, гарантій виконання зобов`язань, необхідних ресурсів, відповідного досвіду та інших ознак комерційної привабливості для обрання саме цього контрагента.
Таким чином, контролюючим органом встановлено відсутність належної обачності при виборі контрагента ТОВ «Рантьє», що є ознакою штучного характеру оформленого договору, мета укладання якого - формування документообігу по нереальній господарській операції.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення), господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарських операцій між ТОВ «Рантьє» та ТОВ «Абсолют Дніпро» і реальність зміни майнового стану першого.
Згідно зі ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.2.1 ст.2 Положення, згідно якого первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ документ, який містить відомості про господарську операцію.
Пунктом 2.2. Положення передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
Згідно з п. 2.4 Положення первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Отже, облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань платників податків здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення), а не про правочини (господарські зобов`язання).
Факт вчинення певних господарських операцій та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку можливо досліджувати лише на підставі вивчення та дослідження первинних документів платника.
У досліджуваному періоді ТОВ «Рантьє» мало взаємовідносини з ТОВ «Абсолют Дніпро» на підставі договору поставки від 23.08.2018 № 23/08, за яким позивачем було задекларовано придбання пшениці у кількості 244,94 т., шроту соняшникового у кількості 275,45 т., кукурудзи у кількості 520,24 т., ячміню - 30,09 т., висівок пшеничні - 44,06 т..
На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано: рахунки на оплату, видаткові накладні, товарно -транспортні накладні, приймальні акти (а.с. 135 т. 1 а.с. 251 т.1, а.с. 1 т.2 а.с.11 т.2.) та платіжні доручення (а.с. 40 т.2 а.с. 92 т.2).
Дослідивши зміст господарського договору, укладеного позивачем із ТОВ «Абсолют Дніпро» та первинні документи, складені на підставі такого договору, судом не приймаються такі документи на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій між означеними підприємствами, з огляду на таке.
Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податків, які є формою здійснення господарської діяльності, то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податку та лише за таких умов платник має право на врахування в податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій.
Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити, зокрема, підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність у продавця відчужуваних ним товарів, необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності.
Необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійснення операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника для штучного створення умов бюджетного відшкодування.
Для цілей оподаткування ПДВ операції з постачання (придбання) товарів (послуг) мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку.
Наявність у платника податку первинних документів, які не мають дефекту форми, не є безумовною підставою для визнання за платником податку права на податковий кредит. Обов`язковою умовою є достовірність цих документів.
Судом досліджено товарно-транспорті накладні, копії яких містяться в матеріалах справи, якими оформлено транспортування товару від ТОВ «Абсолют Дніпро» до «Рантьє» та встановлено, що у графі «пункт навантаження» зазначені такі адреси:
- в накладній від 05.10.2018 №051018 - Дніпропетровська обл. Царичанський район, с. Юр`ївка;
- в накладних: №44 без дати, від 19.10.218 №18, від 01.11.2018 б.н. (а.с. 229 т.2), від 03.11.2018 №73 (а.с. 233 т.2), від 14.08.2018 №510, від 24.11.2018 (а.с. 249 т.2) в графі пункт навантаження взагалі відсутні записи;
- в накладних від 04.10.2018 №021 та від 05.10.2018 №20 - Преображенка, Дніпропетровська область;
- в накладних від 05.10.2018 б/н (а.с. 157 та а.с. 161 т.2) зазначено с.Преображенка;
- в накладній від 07.10.2018 №236 зазначено Солонянський район, Березнуватівка,
- в накладних від 06.10.2018 №235 та від 09.10.2018 №115 зазначено пгт.Софіївка;
- в накладній від 10.10.2018 №301 зазначено Солонянський район,
- в накладній від 10.10.2018 б/н зазначено с. Березніватівка;
- в накладній №7 без дати зазначено с.Кам`янка;
- в накладній від 23.10.2018 №35 зазначено м.Дніпро, вул.Байкальська 9,
- в накладній від 23.09.2018 №5 зазначено с.Далеке;
- в накладній від 21.09.2018 №47 зазначено Дніпропетр. обл. с.Кам`янка,
- в накладній від 19.09.2018 б/н вказано Дніпропетр. обл. с.Бошмачка;
- в накладній від 13.09.2018 №6 вказано с.Межеве;
- в накладній від 01.11.2018 б/н Роздори;
- в накладній від 31.10.2018 №3337 вказано Дніпропетр. обл. м. Роздори;
- в накладній від 06.11 б/н (а.с. 237 т.2) - Жовті Води;
- в накладній від 13.11.2018 №101 - м. Апостолове.
У той час, як з фінансових звітів суб`єкта малого підприємництва, які містяться в матеріалах справи (а.с. 148 - а.с. 151, т.2) встановлено, що основні засоби у ТОВ «Абсолют Дніпро» відсутні.
Судом встановлено, що ТОВ «Абсолют Дніпро» не є виробником товару, поставленого в адресу позивача на підставі договору постачання від 23.08.2018 № 23/08.
Суд відзначає, що є два шляхи легалізації товару: його імпорт в Україну або його виробництво на території України.
Під час перевірки посадовими особами відповідача проаналізовано номенклатуру товару, позначену у виписаних в адресу позивача ТОВ «Абсолют Дніпро» податкових накладних та встановлено відсутність джерела походження зазначеного товару, також під час перевірки встановлено, що підприємства постачальники ТОВ «Абсолют Дніпро» не є виробниками поставленого позивачу товару, тобто на території України такий товар не вироблявся, також ані ТОВ «Абсолют Дніпро», ні його контрагенти - постачальники такий товар на територію України не завозили.
Судом у якості свідка викликаний директор ТОВ «Абсолют Дніпро» ОСОБА_1 .
У судовому засіданні 22 жовтня 2019 року свідок показав, що своїх складських приміщень ТОВ «Абсолют Дніпро» не має, зберігання товару не здійснює, для виконання договору постачання від 23.08.2018 №23/08 здійснювало закупівлю товару в інших підприємств та безпосередньо доставляло найнятим транспортом ТОВ «Рантьє». Пошуком таких підприємств -продавців займався менеджер ТОВ «Абсолют Дніпро», яким чином це відбувалося свідку невідомо. Яким саме чином відбувалося транспортування товару свідок не знає. Хто є виробником товару, що поставлений ТОВ «Рантьє» ОСОБА_1 також невідомо. Свідок, як директор ТОВ «Абсолют Дніпро», пояснити суду, які документи, за наслідками господарських взаємовідносин з ТОВ «Рантьє», він підписував не зміг.
Судом досліджено документи, що містяться в матеріалах справи, надані на підтвердження реальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «Абсолют Дніпро», з яких встановлено, що видаткові накладні і товарно-транспортні накладні підписані від постачальника - директором ТОВ «Абсолют Дніпро» ОСОБА_1 ..
Враховуючи надані директором ТОВ «Абсолют Дніпро» пояснення, суд означені документи на підтвердження руху товару в процесі здійснення досліджуваних господарських операцій не приймає.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2019 року суд витребовував від ТОВ «Абсолют Дніпро»:
- документи щодо походження товару, який був поставлений ТОВ «Рантьє» на підставі договору поставки від 23.08.2018 №23/08 (шрот підсолнуха, пшениця, ячмінь, кукурудза, висівки) та інформацію стосовно того, хто є виробником зазначеного товару;
- документи на підтвердження місцезнаходження потужностей/ приміщень ТОВ Абсолют Дніпро» за адресами, що зазначені у товарно - транспортних та видаткових накладних, якими оформлене транспортування товару від ТОВ Абсолют Дніпро» до ТОВ «Рантьє» в графі пункт навантаження;
- документи, на підтвердження наявності у ТОВ «Абсолют Дніпро» складських приміщень для зберігання поставленого ТОВ «Рантьє» товару;
- документи на підтвердження кількості працюючих на підприємстві ТОВ «Абсолют Дніпро» у період взаємовідносин із ТОВ «Рантьє»;
- документи щодо придбання та прибуткування такого товару;
- документи на підтвердження наявності основних засобів;
- інформацію та документи стосовно відображення вказаних господарських операцій за результатами взаємодії з ТОВ «Рантьє» на підставі договору постачання від 23.08.2018 №23/08 у податковій звітності постачальника ТОВ «Абсолют Дніпро» та сплати постачальником ПДВ за наслідками вказаних господарських операцій до бюджету.
Від ТОВ «Абсолют Дніпро» до суду надійшли документи: договори поставки від 20.08.2018 №20.08 з ТОВ «Оріноко ЛТД», від 29.08.2018 №180829 з ПП «Новинтех», від 19.10.2018 №19/10 з ТОВ «Ескулент», від 01.01.2018 №348-3 з ТОВ «Фірма «СОНІКС», специфікації та видаткові накладні до вказаних договорів.
Всі інші витребовувані судом документи ТОВ «Абсолют Дніпро» не надані.
Дослідивши надані ТОВ «Абсолют Дніпро» документи, суд встановив, що у видаткових накладних, наданих ТОВ «Абсолют Дніпро» на підтвердження отримання товару від ТОВ «Оріноко ЛТД», ПП «Новинтех», ТОВ «Ескулент», ТОВ «Фірма «СОНІКС», адресою доставки вказано «Дніпропетровська область, Апостолівський район, с.Нива Трудова, вул. Каштанова, 19», тобто це адреса позивача, на яку ТОВ «Абсолют Дніпро» мало доставити товар згідно з умовами договору поставки від 23.08.2018 № 23/08.
Таким чином, судом встановлено, що фактично товар, реалізований ТОВ «Абсолют Дніпро» позивачу, першим собі на баланс не приймався.
Окрім того, представником відповідача надані суду фінансові звіти ТОВ «Оріноко ЛТД», ПП «Новинтех», ТОВ «Ескулент», ТОВ «Фірма «СОНІКС» та їх контрагентів постачальників, згідно з якими основні фонди у цих підприємств у 2018 році були відсутні (а.с.156 а.с. 199, т.2).
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що первинні документи, які містяться в матеріалах справи, надані на підтвердження господарської взаємодії між ТОВ «Рантьє» та ТОВ «Абсолют Дніпро» є формально складеними, а господарські операції між позивачем та вказаним підприємством не є реальними, оскільки судом не встановлено самого факту їх здійснення.
В відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд вважає, що відповідачем надано достатні докази, які свідчать про те, що оскаржене податкове повідомлення - рішення прийнято в межах повноважень податкового органу та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, обґрунтовано та правомірно. У той же час, позивач не довів обставин в обґрунтування заявлених позовних вимог.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що позивачем безпідставно віднесено до складу податкового кредиту по взаємовідносинам із ТОВ «Абсолют Дніпро» суму у розмірі 809643,00 грн..
Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст. 139, 194, 205, 242 - 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 01 листопада 2019 року.

Суддя О.В. Царікова