Справа № 815/7215/16
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/7215/16
Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г. П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шляхтицького О.І.

суддів: Семенюка Г.В. , Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Атестаційної комісії №13 Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення (висновку) Атестаційної комісії

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2016 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі - ГУНП в Одеській області), Атестаційної комісії №13 Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі - Атестаційна комісія №13 ГУНП в Одеській області) про:

- визнання протиправним та скасування рішення (висновку) Атестаційної комісії № 13 ГУНП в Одеській області, оформленого протоколом ОП №15.00004306.0024942 від 02 березня 2016 року, стосовно старшого інспектора-чергового чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 ;

- визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Одеській області №1562 о/с від 16 листопада 2016 року в частині зарахування старшого інспектора-чергового чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 у розпорядження ГУНП в Одеській області;

- поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора-чергового чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Одеській області;

- в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора-чергового чергової частини управління організаційно-аналітичного та оперативного реагування ГУНП в Одеській області допустити негайне виконання.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року позов ОСОБА_1 до ГУНП в Одеській області, Атестаційної комісії №13 ГУНП в Одеській області залишено без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення (висновку) Атестаційної комісії №13 ГУНП в Одеській області, оформленого протоколом ОП №15.00004306.0024942 від 02 березня 2016 року, стосовно старшого інспектора-чергового чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 (т.1 а.с.174-178)

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ГУНП в Одеській області, Атестаційної комісії №13 ГУНП в Одеській області, про визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Одеській області №1562 о/с від 16 листопада 2016 року, поновлення на посаді, відмовлено повністю. (т.1 а.с.179-186)

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року скасовано, прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено, наказ №1562о/с від 16 листопада 2016 року в частині зарахування капітана поліції ОСОБА_1 у розпорядження ГУНП в Одеській області скасовано. (т.1 а.с.267-268)

Постановою Верховного Суду від 31 липня 2019 року касаційну скаргу ГУНП в Одеській області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до ГУНП в Одеській області, Атестаційної комісії №13 ГУНП в Одеській області про скасування наказу та поновлення на роботі задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано наказ №1562 о/с від 16 листопада 2016 року в частині зарахування капітана поліції ОСОБА_1 у розпорядження ГУНП в Одеській області з моменту його прийняття.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора-чергового чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Одеській області з дати його звільнення, а саме: з 16 листопада 2016 року. (т.2 а.с.119-132)

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року про залишення позову без розгляду скасовано. Справу за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Одеській області, Атестаційної комісії №13 ГУНП в Одеській області, в частині визнання протиправним та скасування рішення (висновку) Атестаційної комісії № 13 ГУНП в Одеській області, оформленого протоколом ОП №15.00004306.0024942 від 02 березня 2016 року, направлено до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. (т.1 а.с.263-265)

Таким чином, судом першої інстанції розглядалися позовні вимоги лише в частині визнання протиправним та скасування рішення (висновку) Атестаційної комісії № 13 ГУНП в Одеській області, оформленого протоколом ОП №15.00004306.0024942 від 02 березня 2016 року, стосовно старшого інспектора-чергового чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що у відповідачів не було правових підстав для проведення його атестування, оскільки в ГУНП в Одеській області позивач працював менше року. Крім того, приймаючи рішення стосовно атестованого працівника поліції, атестаційна комісія повинна прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням усіх критеріїв, визначених у пункті 16 Розділу ІV Інструкції №1465, та врахувати, що згідно висновку прямого керівника позивач відповідає займаній посаді та на час проходження атестації діючих дисциплінарних стягнень не мав. На думку позивача, атестаційною комісією не були враховані зазначені обставини. Також позивач вважає, що підставою для проведення атестації є виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби. Позивач наголошує, що відносно нього не вирішувалося питання підвищення на посаді або звільнення як такого, що не відповідає займаний посаді та жодної із підстав, передбачених частиною 2 статті 57 Закону №580-VІІІ, не існувало. Також позивач наголосив, що в протоколі атестаційної комісії від 02 березня 2016 року відсутні обґрунтування та мотиви прийнятого відносно позивача рішення, не відображені питання, які ставилися позивачу під час проходження ним співбесіди та на які останній не надав чи уникав відповіді. З урахуванням викладеного позивач вважає, що проведення атестування здійснено неправомірно, без наявності визначених законом підстав, в зв`язку з чим вважає, що рішення (висновок) Атестаційної комісії №13 Головного управління Національної поліції в Одеській області, оформлене протоколом ОП №15.00004306.0024942 від 02 березня 2016 року, стосовно позивача є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що позивач на підставі поданої заяви від 07 листопада 2015 року згідно наказу ГУНП в Одеській області від 07 листопада 2015 року №337 о/с, був прийнятий на службу в поліцію та призначений на посаду старшого інспектора - чергового чергової частини управління організаційно - аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Одеської області з присвоєнням спеціального звання "капітан поліції". З метою задоволення потреб поліцейських у проходженні атестації та для повного, всебічного і об`єктивного з`ясування відомостей, що можуть потребуватися для такої атестації ГУНП в Одеській області було видано накази: "Про організації проведення атестування" №133 від 29 січня 2016 року, "Про затвердження персонального складу атестаційних комісій" № 285 від 18 лютого 2016 року, "Про внесення змін до наказу ГУНП від 18 лютого 2016 року №285" №360 від 26 лютого 2016 року та доручення ГУНП в Одеській області "Про реєстрацію поліцейських для проходження атестації" № 53 від 05 лютого 2016 року. Усі накази відповідачів про атестацію не встановлювали будь-якого обов`язку для позивача або інших поліцейських, що працюють на таких самих посадах (поліцейських) або інших на проходження атестації, атестація проходила в добровільному порядку з попередньою реєстрацією осіб, що бажають приймати в ній участь. Отже, позивач, попередньо зареєструвавшись через мережу Інтернет пройшов атестацію у добровільному порядку. З атестаційного листа позивача вбачається, що за результатами тестування він отримав: 49/60 балів за тестування загальних навичок; 36/60 балів з професійного тестування. З протоколу Атестаційної комісії №13 ГУНП в Одеській області від 02 березня 2016 року №15.00004306.0024942 вбачається, що членами атестаційної комісії №13 позивачу поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інше. За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди атестаційна комісія №13 прийняла рішення, що ОСОБА_1 , займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Таким чином, на думку відповідача, чинним законодавством встановлені певні критерії для висновків атестаційних комісій, однак не встановлено їх меж.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення (висновок) Атестаційної комісії № 13 ГУНП в Одеській області, оформлене протоколом ОП №15.00004306.0024942 від 02 березня 2016 року, стосовно старшого інспектора-чергового чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 (т.2 а.с.46-61)

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ГУНП в Одеській області 25 жовтня 2017 року звернулося до суду першої інстанції з апеляційною скаргою, у якій зазначено, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим скаржник просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

29 серпня 2019 року, після розгляду Верховним Судом касаційної скарги ГУНП в Одеській області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року, на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла вказана апеляційна скарга від 25 жовтня 2017 року.

Доводи апеляційної скарги:

- Суд першої інстанції приймаючи оскаржуване рішення від 13 жовтня 2017 року надає оцінку підстав прийняття рішення атестаційної комісії, підміняючи при цьому прийняте колегіальним органом рішення та в порушення повноважень, визначених статтею 162 КАС України, фактично ухвалює нове рішення про відповідність позивача займаній посаді;

- Позивач пропустив строк звернення до суду з позовом, оскільки уточнений позов (виходячи з дати його підписання) ОСОБА_1 подав лише 10 лютого 2017 року.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі.

ОСОБА_1 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів статті 311 КАС України справу розглянуто у письмовому провадженні у зв`язку з неприбуттям жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Обставини справи.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження.

ОСОБА_1 проходив службу в органах Національної поліції України, що згідно положень пункту 15 частини 1 статті 3 КАС України відноситься до поняття публічної служби, спори з відповідачем - Головним управлінням Національної поліції України в Одеській області щодо її проходження, у тому числі й спори щодо прийняття, звільнення з неї, отримання відповідних компенсацій, пов`язаних з її проходженням згідно пункту 2 ч.2 статті 17 КАС України віднесені до компетенції адміністративних судів та повинні розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Відповідач - Атестаційна комісія № 13 ГУНП в Одеській області є спеціальним органом з питань проведення атестування поліцейських, яка створена відповідно до підпункту 1 пункту 2 Розділу ІІ Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України №1465 від 17 листопада 2015 року, до компетенції якої віднесено проведення атестування поліцейських та згідно пункту 15 Розділу цієї Інструкції складання обов`язкового для керівника поліцейського висновку про подальше його просування по службі або звільнення з неї, а тому, відповідно до положень пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України, спори щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності з цього приводу віднесені до компетенції адміністративних судів та повинні розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

29 січня 2016 року ГУНП України в Одеській області видано наказ №133 "Про організацію проведення атестування поліцейських ГУ НП в Одеській області", пунктом 1 якого передбачалось проведення атестації поліцейських ГУНП в Одеській області та підпорядкованих йому підрозділів, починаючи з 19 лютого 2016 року.

Наказом ГУНП України в Одеській області №285 від 18 лютого 2016 року створено Атестаційну комісію №13 ГУНП України в Одеській області та затверджено її персональний склад.

02 березня 2016 року Атестаційною комісією №13 ГУНП України в Одеській області проведено атестацію позивача, за результатами якої прийнято рішення, що міститься в протоколі ОП №15.00004306.0024942 від 02 березня 2016 року Атестаційної комісії №13 ГУ НП в Одеській області, в якому зазначено в розділі VI "Результати атестування (висновок атестаційної комісії)" атестаційного листа, а саме: "4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", яке прийняте стосовно позивача (т.1 а.с. 142).

09 березня 2016 року позивач ознайомився зі змістом атестаційного листа та висновком атестаційної комісії №13 ГУНП в Одеській області від 02 березня 2016 року, відображеним в Атестаційному листі (глава IV) (т.1 а.с. 141).

Позивач набрав загалом за професійний тест та тест на загальні здібності та навички 85 балів та ним було подано скаргу на висновок відповідної атестаційної комісії до апеляційної атестаційної комісії. Водночас, Апеляційною атестаційною комісією Південного регіону відхилено скаргу позивача. Зазначений висновок викладено в атестаційному листі позивача від 12 лютого 2016 року.

З висновком апеляційної атестаційної комісії позивач ознайомився 09 березня 2016 року (т.1 а.с. 141).

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість та не відповідність прийнятого рішення атестаційному листу та наданим комісії матеріалам, згідно яких вбачається, що позивач під час проходження служби в органах Національної поліції належним чином виконував функціональні обов`язки, мав достатній рівень освіти, достатній досвід роботи в правоохоронній сфері, необхідні для виконання службових завдань, як теоретичні знання, так і професійні якості, професійно та фізично підготовлений та не мав будь-яких медичних протипоказань до виконання службових обов`язків, зміст яких в протоколах не спростований. До того ж, приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що ні ГУНП в Одеській області, ні атестаційною комісією №13 ГУНП в Одеській області не було забезпечено реалізацію права позивача на відвід голові, секретарю чи членам атестаційної комісії.

При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що причини пропуску строку звернення до суду з позовом є поважними, оскільки у випадку, коли суб`єктивне право, свободи або інтереси не порушені, а відтак і не підлягають судовому захисту, застосування строків звернення до суду є помилковим. Інститут строків застосовується лише у разі реального порушення суб`єктивних прав, свобод та інтересів особи, що звернулась із позовом.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції правильним та таким, що відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) та Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, яка затверджена наказом МВС України №1465 від 17 листопада 2015 року (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2015 року за №1445/27890) (далі - Інструкція №1465).

Джерела права й акти їх застосування.

Законом України "Про Національну поліцію" визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Згідно пунктів 9, 12 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про Націоналу поліцію" працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції відповідно до такої схеми співвідношення спеціальних звань.

Частиною 1 статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Приписами частин 1, 2 статті 49 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що на службу в поліції можуть бути прийняті громадяни України віком від 18 років, які мають повну загальну середню освіту, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, які володіють українською мовою. Вимоги щодо рівня фізичної підготовки для поліцейських та кандидатів, які вступають на службу в поліції, затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

Частиною 1 статті 58 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов`язків.

Згідно статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар`єри (частина 1). Атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність (частина 2). Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками (частина 3). Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами (частина 4) Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України (частина 5).

Відповідно до статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" розроблена Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських, яка затверджена наказом МВС України №1465 від 17 листопада 2015 року (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2015 року за №1445/27890) (далі - Інструкція №1465).

В пункті 3 розділу І Інструкції №1465 визначено, що атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області №133 від 29 січня 2016 року, відповідно до статті 57 Закону України "Про Національну поліцію", Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України №1465 від 17 листопада 2015 року, призначено проведення атестування поліцейських ГУНП в Одеській області та підпорядкованих йому підрозділів, з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар`єри, можливості вирішення питання щодо призначення на вищу посаду, переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Відповідно до приписів частини 2 статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" та пункту 3 розділу І Інструкції №1465, відповідачем ГУНП в Одеській області мали бути визначені передумови для проведення атестування позивача, а саме: чи то атестування призначається для вирішення питання про призначення позивача на вищу посаду, чи для вирішення питання про переміщення, чи звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, тобто з урахуванням конкретного підпункту частини 2 статті 57 вказаного Закону та Інструкції. Також повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав для призначення позивача на вищу посаду чи для вирішення питання про переміщення чи звільнення зі служби, як то неналежне виконання службових обов`язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби.

Мету проведення атестації визначено в частині 1 статті 57 Закону України "Про Національну поліцію", відповідно до якої атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар`єри.

Оцінка суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 2010 року до листопада 2015 року проходив службу в органах МВС України, з березня 2014 року на посаді старшого інспектора - чергового чергової частини штабу Головного управління МВС України в Одеській області.

Наказом ГУНП в Одеській області №337о/с від 04 грудня 2015 року відповідно до положень пунктів 9, 12 Перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію", на підставі заяви позивача від 07 листопада 2015 року ОСОБА_1 , який мав спеціальне звання "капітан міліції", призначено на посаду старшого інспектора - черговим чергової частини управління організаційно - аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Одеській області, присвоєно йому спеціальне звання "капітан поліції". Даний наказ було прийнято відповідно до положень пунктів 9, 12 Перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" щодо призначення тих осіб, які прибули з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестування та установленням посадових окладів згідно штатного розпису з 07 листопада 2015 року. (т.1 а.с.14).

Отже, виходячи з норм статті 58 Закону України "Про Національну поліцію", позивач вважався призначеним на посаду поліцейського безстроково та міг бути звільнений виключно з підстав визначених цим Законом.

Передумовою для застосування підстави для звільнення поліцейського зі служби, вказаної у пункті 5 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII, є встановлення його службової невідповідності у порядку та спосіб, передбачені цим Законом, у тому числі, за наслідками проведення атестування.

Атестування поліцейських проводиться з метою та за наявності підстав, що визначені у статті 57 Закону України "Про Національну поліцію", а також у пункті 3 розділу І Інструкції №1465. Мета і підстави проведення атестування поліцейських не є тотожними поняттями, оскільки мета - це те, що необхідно досягнути за наслідками проведення атестування, а підстава - причина, достатній привід для його проведення.

Тому, посилання відповідача на мету проведення атестування поліцейських, визначену у частині 1 статті 57 Закону №580-VIII, як на підставу для його проведення, на думку колегії суддів, є необґрунтованим і свідчить про вихід останнього за межі наданих повноважень.

Наведений у частині 2 статті 57 Закону №580-VIII, а також у пункті 3 розділу І Інструкції №1465 перелік підстав проведення атестування поліцейських є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Аналіз цих норм дає підстави для висновку, що атестуванню підлягають виключно поліцейські, які претендують на вищу посаду, щодо яких вирішується питання про переведення їх на нижчу посаду або щодо звільнення через службову невідповідність.

При цьому, кожна із зазначених у частині 2 статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" підстав проведення атестування повинна також бути пов`язана з певними передумовами. Зокрема, атестування, яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, має бути зумовлене існуванням реальних причин вважати, що поліцейським допущені відповідні порушення.

Колегія суддів вважає, що атестування поліцейського після прийняття його на службу в поліцію, окремо від вирішення питань, перелічених у частині 2 статті 57 Закону №580-VIII (призначення на вищу посаду, переведення на нижчу посаду, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність), не відповідає меті та завданням атестування поліцейських і суперечить вимогам Закону України "Про Національну поліцію".

Передбачені частиною 4 статті 57 №580-VIII повноваження керівника поліції та/або керівників органів (закладів, установ) поліції приймати рішення про проведення атестування поліцейських теж можуть реалізовуватись останніми виключно з підстав і з метою, визначених частинами 1-2 статті 57 Закону №580-VIII.

Норми пункту 9 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII також не закріплювали можливості проведення атестування в якості вимоги для прийняття на службу в поліцію працівників міліції, які виявили таке бажання.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачами не зазначено та не надано до суду жодного належного доказу існування підстав для проведення атестування позивача, визначених частиною 2 статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" та пунктом 3 розділу І Інструкції №1465, а тому, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про відсутність у відповідача повноважень щодо проведення атестування позивача.

До вказаного висновку колегія суддів дійшла з урахуванням практики Верховного Суду викладеної в постанові від 08 травня 2019 року у справі №822/526/16 (провадження К/9901/23783/18).

Положеннями Закону України "Про Національну поліцію", розділом ІV Інструкції №1465 визначений порядок організації, підготовки, проведення атестування.

Приписами підпункту 4 пункту 1 розділу ІV Інструкції №1465 визначено, що при здійснені організаційних заходів з підготовки та проведення атестування наказами відповідних керівників оголошуються і передбачають: розміщення на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи відповідних органів поліції оголошень про набір до атестаційної комісії.

Згідно пункту 4 розділу 4 ІV Інструкції 1465 особи, щодо яких атестаційна комісія може прийняти рішення, можуть заявити відвід члену комісії, якщо є інформація про конфлікт інтересів або обставини, що викликають сумнів у його безсторонності.

В матеріалах справи відсутні докази розміщення на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи відповідних органів поліції оголошень про набір до атестаційної комісії щодо прийняття пропозицій з формування складу атестаційної комісії №13 ГУНП в Одеській області в Одеській області.

З урахуванням викладеного, члени комісії були включені до складу атестаційної комісії №13 ГУ НП в Одеській області, без дотримання встановленого підпунктом 4 пункту 1 Розділу ІV Інструкції порядку розміщення оголошення по набору та отримання пропозицій щодо її формування.

Постановою Верховного Суду України від 05 березня 2012 року по справі №21-42а12 встановлено, що питання, пов`язані із прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням із неї (її припиненням), урегульовані спеціальним законодавством, відтак, за загальним правилом, під час вирішення справ цієї категорії пріоритетними є норми спеціальних законів. Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у своїй постанові від 17 лютого 2015 року по справі №21-8а15.

Оскільки положеннями спеціального законодавства з питань проходження служби в поліції, а саме Законом України "Про Національну поліцію" не врегульоване питання визначення кола осіб, які не підлягають атестації, суд першої інстанції, з урахуванням наведених рішень Верховного Суду України, правильно застосував до спірних правовідносин окремі положення Закону України "Про професійний розвиток працівників".

Статтею 12 Закону України "Про професійний розвиток працівників" визначені категорії працівників, які не підлягають атестації. Згідно частини 1 цієї статті не підлягають атестації працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що позивач проходить службу в органах поліції з 07 листопада 2015 року та призначений на посаду старшого інспектора - черговим чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Одеській області, присвоєно йому спеціальне звання "капітан поліції", таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що підстав, визначених частиною 2 статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" для призначення та проведення атестації позивача протягом першого року проходження ним служби в поліції у відповідачів не було.

Згідно підпункту 2 пункту 2 Розділу ІІ Інструкції №1465 у Національній поліції України створюються атестаційні комісії органів поліції, персональний склад яких затверджується наказом керівника відповідного органу за погодженням із Національною поліцією України.

Підпунктом 2 пункту 3, пункту 4 Розділу ІІ Інструкції №1465 визначено, що до складу атестаційних комісій органів поліції входять: голова комісії та секретар комісії визначаються керівником органу поліції за погодженням із Головою Національної поліції України (п.3). До зазначених вище атестаційних комісій можуть бути включені працівники підрозділів кадрового забезпечення, Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, практичної психології та інші працівники апарату Національної поліції України чи органу поліції, а також за згодою народні депутати України, працівники МВС, громадських, правозахисних організацій, представники проектів міжнародної технічної допомоги, громадськості та засобів масової інформації. Кандидати з числа народних депутатів України, працівників МВС, громадських, правозахисних організацій, проектів міжнародної технічної допомоги, громадськості та засобів масової інформації включаються до складу атестаційних комісій за пропозиціями, які були отримані після розміщення відповідних оголошень на офіційних сайтах МВС чи органів поліції, та за наявності їхньої згоди (п.4).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачами, в порушення підпункту 2 пункту 2 Розділу ІІ Інструкції №1465, не надано суду належних доказів щодо погодження із Національною поліцією України персонального складу атестаційної комісії №13 ГУНП в Одеській області.

Пунктом 3 розділу IV Інструкції №1465 встановлено, що атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники. Безпосередній керівник складає атестаційний лист на підлеглого за умови спільної служби в одному підрозділі з ним не менше 3 місяців.

Згідно пунктів 7-9 Розділу ІV Інструкції №1465 керівники, які складають атестаційний лист, зобов`язані: 1) ознайомитися з вимогами цієї Інструкції; 2) проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського; 3) вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції; 4) на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною в додатку 1 до цієї Інструкції.

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно з функціональними обов`язками; 2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоров`я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9) результати проходження підвищення кваліфікації. Прямі керівники зобов`язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з`ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4)займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Згідно п.10 Розділу ІV Інструкції №1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов`язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Приписами Розділу ІV Інструкції №1465 визначено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (п.15). Атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов`язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження) (п.16).

Відповідно до пунктів 20, 21, 23 Розділу ІV Інструкції №1465 усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення (пункт 20). У протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу (пункт 21). Протоколи засідань атестаційної комісії підписуються головою, секретарем, присутніми на її засіданні членами комісії (пункт 23).

Згідно положень Розділу ІV Інструкції №1465, приймаючи рішення стосовно атестованого працівника поліції, атестаційна комісія повинна прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням усіх критеріїв, визначених пунктом 16 Розділу ІV Інструкції №1465.

Дослідивши протокол ОП №15.00004306.0024942 від 02 березня 2016 року Атестаційної комісії № 13 ГУНП в Одеській області, колегією суддів встановлено, що на засіданні були присутні три члени атестаційної комісії (т.1 а.с.142).

Згідно матеріалів справи, 15 лютого 2016 року відносно позивача складений атестаційний лист (т.1 а.с.141), в якому зазначено, що позивач за період служби в органах внутрішніх справ та в органах поліції зарекомендував себе з позитивного боку, дисциплінованим, добросовісним, ретельним, професійно грамотним та досвідченим співробітником. Атестаційний лист підписаний начальником чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Одеській області, полковником поліції. Висновок прямого керівника (розділ ІІ атестаційного листа) "займаній посаді відповідає".

Згідно атестаційного листа, позивач за результатами тестування отримав набагато вищий за мінімальний бал, а саме: 49/60 балів за тестування загальних навичок: 36/60 балів за професійне тестування (т.1, зворотній бік а.с.141).

Окрім того, членами комісії під час проведення атестації було досліджено декларацію про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади", інформацію з відкритих джерел (т.1 а.с.142).

Зауважень щодо вказаних документів у членів атестаційної комісії не було.

У зазначеному протоколі вказано, що членами атестаційної комісії позивачу були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інше.

За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди, атестаційна комісія прийняла рішення про визнання позивача таким, що не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач під час проходження служби в органах Національної поліції належним чином виконував функціональні обов`язки, має достатній рівень освіти, має достатній досвід роботи в правоохоронній сфері, має необхідні для виконання службових завдань, як теоретичні знання, так і професійні якості, професійно та фізично підготовлений та не має будь-яких медичних протипоказань до виконання службових обов`язків.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вищевказана інформація безпідставно не була врахована атестаційною комісією №13 ГУНП в Одеській області.

Копії документів відносно позивача, які були предметом перевірки атестаційної комісії додані до заперечень представником відповідача та досліджені судом. Вказані документи не містять: будь-яких фактів щодо неповноти виконання функціональних обов`язків позивачем; низьких показників службової діяльності; негативні оцінки з професійної і фізичної підготовки; недбалого відношення позивача до службових обов`язків, а навпаки, позивач характеризується з позитивної сторони, у тому числі і щодо виконання службових обов`язків.

Протокол - це документ, в якому фіксуються записи, що передають зміст та хід обговорення питань виступів учасників засідання, всі висловлені думки, які прозвучали питання та репліки, зауваження, позиції і рішення, прийняті колегіальним органом.

Враховуючи відсутність запису технічними засобами засідання, а також тієї обставини, що відповідно до пункту 17 розділу ІV Інструкції №1465 атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення та голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що протокол повинен відображати підстави прийнятого рішення "займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність" з зазначенням яким саме критеріям, встановленим законодавством, не відповідає поліцейський, який проходив атестацію.

В протоколі атестаційної комісії №13 ГУ НП в Одеській області щодо атестації позивача, не відображений перелік питань, які були поставлені позивачу атестаційною комісією під час проведення співбесіди та на які питання позивач не надав чи уникав відповіді, а також відсутні обґрунтування та мотиви прийнятого рішення, що позивач "займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби через службову невідповідність".

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність у протоколі: переліку питань, які були поставлені позивачу атестаційною комісією; обґрунтувань та мотивів прийнятого рішення при наявності атестаційного листа, в якому позивач характеризується з позитивної сторони, у тому числі і щодо виконання службових обов`язків, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість та не відповідність прийнятого рішення атестаційному листу та наданим комісії матеріалам, зміст яких в протоколах не спростований.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність та необґрунтованість рішення атестаційної комісії №13 ГУНП в Одеській області, яке оформлене протоколом ОП №15.00004306.0024942 від 02 березня 2016 року, в зв`язку з чим воно підлягає скасуванню.

Окрім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду з позовом, з огляду на наступне.

Згідно положень частини 1 статті 55 Конституції України кожному гарантоване право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових й службових осіб.

Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, вказані правові норми Конституції України та КАС України надають право особі звернутись до суду, якщо рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень порушують її права, свободи чи інтереси.

Доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду є обов`язком позивача, а суд, у відповідності до положень частини 3 статті 86 КАС України, в редакції чинній на момент звернення позивача до суду, має оцінити належність, допустимість та достовірність поданих ним доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року скасовано ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року, якою позов ОСОБА_1 до Головного ГУНП в Одеській області, Атестаційної комісії №13 ГУНП в Одеській області в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення (висновку) Атестаційної комісії № 13 ГУНП в Одеській області, оформленого протоколом ОП №15.00004306.0024942 від 02 березня 2016 року, було залишено без розгляду у зв`язку з пропуском встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

Скасовуючи ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року суд апеляційної інстанції посилався на висновки Верховного суду України викладені в постанові від 24 листопада 2015 року у справі №П/800/259/15 про те, що у випадку, коли суб`єктивне право, свободи або інтереси не порушені, а відтак і не підлягають судовому захисту, застосування строків звернення до суду є помилковим. Іншими словами, інститут строків застосовується лише у разі реального порушення суб`єктивних прав, свобод та інтересів особи, що звернулась із позовом.

Вказана ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року набрала законної сили.

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що з висновком (витягом) Атестаційної комісії №13 ГУНП в Одеській області позивач ознайомився 09 березня 2016 року (т.1 а.с. 141).

При цьому, документи на підтвердження того, коли саме ОСОБА_1 отримав повний текст вказаного рішення (висновку) Атестаційної комісії №13 ГУНП в Одеській області, оформленого протоколом ОП №15.00004306.0024942 від 02 березня 2016 року, в матеріалах справи не містяться.

Колегія суддів зазначає, що саме з моменту отримання повного тексту рішення (висновку), позивач мав можливість сформувати правові підстави для адміністративного позову, визначитися з вимогами щодо предмета спору та їх обґрунтуванням.

Тільки після отримання повного тексту оскаржуваного рішення позивач міг зрозуміти правову позицію, на якій ґрунтується оскаржуване рішення.

Верховний Суд в своїх рішеннях неодноразово зазначав про те, що оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів, а також з того, чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження. (Інформаційний лист щодо застосування окремих норм процесуального права під час розгляду адміністративних справ 19 травня 2010 року №708/11/13-10)

Окрім того, колегія суддів констатує, що це рішення (висновок) не вичерпує свою дію, а має триваючий характер.

Таким чином, не надаючи ОСОБА_1 повного тексту оскаржуваного рішення відповідач позбавив його права на своєчасне звернення до суду з даним позовом, що є поважною причиною для поновлення судом строку звернення до суду.

Однією з передумов забезпечення доступу до суду є наявність в особи права на судовий захист. Це право передбачає частина 3 статті 8, частина 1 статті 55 Конституції України. Таке право забезпечує можливість особи відстоювати свої права у будь-якій життєвій ситуації, зокрема, пов`язаній з незаконними діями (бездіяльністю) органів державної влади.

Колегія суддів, як і суд першої інстанції, звертає увагу також на той факт, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи незалежним і безстороннім судом.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення. Так, у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У статті 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить позиція ЄСПЛ, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом.

Доводи апеляційної скарги.

Таким чином, колегія суддів критично ставиться до доводів апеляційної скарги з приводу пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом, оскільки вказані доводи спростовуються матеріалами справи, згідно яких суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції щодо наявності підстав для його поновлення.

Колегія суддів також критично ставиться до доводів ГУНП в Одеській області, викладених в апеляційній скарзі, щодо неприпустимості втручання суду у дискреційні повноваження атестаційної комісії як колегіального органу, оскільки пункт 3 частини 3 статті 2 КАС України (в редакції, що була чинною станом на час виникнення спірних правовідносин) передбачав, що в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, то суди в наведеній категорії справ мають право і зобов`язані перевіряти обґрунтованість оскаржуваного рішення (висновку) атестаційної комісії.

Наведене узгоджується з передбаченим пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року правом особи на доступ до суду, що, зокрема, включає такий аспект, як право на розгляд справи судом із «повною юрисдикцією», тобто судом, що має достатні та ефективні повноваження щодо повторної (після адміністративного органу) оцінки доказів, встановлення обставин, які були підставою для прийняття оскарженого адміністративного рішення, належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті. За загальним правилом, суди повинні утримуватися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 30 січня 2019 року у справі № 814/498/16 (провадження К/9901/22762/18).

Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат згідно вимог статті 139 КАС України не передбачено.

Керуючись статтями 316, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Атестаційної комісії №13 Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення (висновку) Атестаційної комісії - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Семенюк Г.В. Федусик А.Г.