Справа № 810/2928/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/2928/18 Суддя (судді) першої інстанції: Басай О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Бєлової Л.В.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер`єр» про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И Л А:

Головне управління ДФС у Київській області з позовом, якому просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер`єр» податковий борг у розмірі 143 979,54 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно з даними податкового обліку у відповідача утворилась заборгованість перед бюджетом в розмірі 143 979,54грн., внаслідок невиконання податкових обов`язків зі сплати податку на додану вартість та орендної плати за землю. Позивач зазначає, що вказана заборгованість підтверджується даними податкових декларацій, які подані відповідачем самостійно, податковими повідомленнями-рішеннями, а також нарахованою пенею.

Згідно з відзивом на адміністративний позов товариством зазначено, що позивачем при подані позову невірно визначено суму узгодженого податкового боргу, оскільки не враховано, що в провадженні Київського окружного адміністративного суду знаходиться справа №810/3352/16 за позовом Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер`єр» про стягнення податкового боргу в сумі 119 956,59 грн., який виник з тих самих підстав, що і у даній справі. Крім того, у відзиві на позовну заяву та в клопотаннях про долучення до матеріалів справи копій платіжних доручень відповідач зауважив, що ним сплачено податковий борг з орендної плати за землю та з податку на додану вартість.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року вищевказаний адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з судовим рішенням, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що станом на день звернення до суду за відповідачем обліковується податковий борг, що товариством самостійно не сплачений, суми зобов`язань, у своїй більшості, є узгодженими, однак судом першої інстанції протиправно відмовлено у задоволенні позову.

Згідно з відзиву на апеляційну скаргу, відповідачем щодо задоволення апеляційної скарги заперечено, вказано на правомірність рішення суду першої інстанції та на відсутність підстав для задоволення позовних вимог Головного управління ДФС у Київській області.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер`єр» (ідентифікаційний код 31463492) зареєстроване в якості юридичної особи 15.06.2001 за адресою: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Залізнична, буд. 5, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.06.2018 № (том 1, а.с. 61-63).

З матеріалів адміністративного позову та доданих до нього матеріалів вбачається, що податковий борг відповідача, який є предметом стягнення у даній адміністративній справі, в розмірі 143 979,54грн, виник у зв`язку з несплатою самостійно визначених податкових зобов`язань на підставі податкових декларацій (з податку на додану вартість та з плати за землю), штрафних санкцій, нарахованих згідно податкових повідомлень-рішень, та пені, нарахованої у зв`язку з простроченням сплати узгоджених грошових зобов`язань з плати за землю.

Борг з податку на додану вартість в розмірі 7 068,51грн виник, у зв`язку із неповною сплатою грошового зобов`язання в розмірі 22 624,00 грн, самостійно визначеного на підставі декларації з податку на додану вартість за грудень 2017 року № від 17.01.2018

З приводу податкового боргу по орендній платі з юридичних осіб в розмірі 136 911,03грн, такий виник у зв`язку із :

- несплатою суми орендної плати, яка підлягає сплаті помісячно у розмірі 14 086,08 грн за січень - грудень 2016 року включно, визначених на підставі податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік № від 24.02.2016;

- несплатою суми орендної плати, яка підлягає сплаті помісячно у розмірі 32 069,95 грн за січень-грудень 2017 року включно, визначених на підставі податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік № від 20.02.2017;

- несплатою суми орендної плати, яка підлягає сплаті помісячно у розмірі 6 077,26 грн за січень-лютий 2018 року включно, визначених на підставі податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік № від 06.02.2018;

- в розмірі 66 892,34 грн, що виник у зв`язку із неповною сплатою зобов`язання в розмірі 119 193,80 грн визначеного податковим повідомленням-рішенням № від 09.03.2016;

-в розмірі 4 558,70 грн., що виник у зв`язку із несплатою зобов`язання визначеного податковим повідомленням-рішенням від 19.10.2017 №;

У зв`язку з порушенням товариством граничних строків сплати податкових зобов`язань по податковому повідомленню-рішенню від 09.03.2016 №, контролюючим органом здійснено нарахування пені за період з 29.04.2016 по 28.03.2018 у розмірі 13 226,70 грн, що підтверджується витягом із зворотного боку інтегрованої картки платника податку з орендної плати за землю (том 1, а.с. 74-82) та розрахунком податкового боргу (том 1, а.с. 10-11).

На виконання вимог п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області була виставлена відповідачу податкова вимога від 10.05.2016 №431-17 про сплату податкового боргу за узгодженими податковими зобов`язаннями в загальному розмірі 119 147,84 грн. (том 1, а.с. 12, 73).

Вказана податкова вимога направлена відповідачу рекомендованим поштовим відправленням, проте конверт з вмістом поштового відправлення повернувся на адресу контролюючого органу з довідкою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» (том 1, а.с. 12, 73). Проте, як зазначає позивач, дана податкова вимога залишилась без задоволення.

Враховуючи те, що податковий обов`язок щодо сплати узгоджених сум грошових зобов`язань у встановлені законодавством строки відповідачем не виконано, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом не підтверджено існування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер`єр» податкового боргу в розмірі 143 979,54грн.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Згідно з п.п.20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з пунктами 95.2, 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 95.4 ст. 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, умовою звернення стягнення на кошти платника податків, у тому числі розміщених на його банківських рахунках, є наявність у такого платника податків податкового боргу.

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п.14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 31.1 статті 31 ПК України визначено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою (п. 54.1 ст. 54 ПК України).

Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У той же час, пунктом 56.11 статті 56 ПК України передбачено, що самостійно визначене платником податків податкове зобов`язання оскарженню не підлягає.

Як вбачається з матерів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, в січні 2018 року ТОВ «Інтер`єр» подано до Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області (м. Бровари) податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2017 року № від 17.01.2018, в якій самостійно визначено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 22 624,00 грн. (том 1, а.с. 13).

Відповідно до витягу із зворотного боку інтегрованої картки платника податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), ТОВ «Інтер`єр» частково погашено зобов`язання, у тому числі за рахунок переплати, у загальному розмірі 15 555,49 грн., у зв`язку з чим самостійно визначене податкове зобов`язання з податку на додану вартість станом на 31.03.2018 складає 7 068,51 грн. (том 1, а.с. 31).

Отже, загальний розмір самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на додану вартість становить 7 068,51 грн.

Відповідно до п. 203.1 ст. 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно з п. 203.2 ст. 203 ПК України сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Таким чином, визначене у податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2017 року податкове зобов`язання відповідач повинен був сплатити до 30.01.2018.

Відповідно до наданих доказів, суму зобов`язання з податку на додану вартість сплачено відповідачем у добровільному порядку, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень від 09.07.2018 №37 на суму 3 507,00 грн та від 11.07.2018 №57 на суму 4 281,00 грн. (том 1, а.с. 135).

Отже, станом на час розгляду справи відповідачем у добровільному порядку сплачено суму заборгованості з податку на додану вартість у сумі 7 068,51 грн., а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача вказаної суми.

Щодо існування заборгованості із сплати узгодженого зобов`язання з орендної плати за землю, колегія суддів зазначає наступне.

Як було зазначено вище, предметом розгляду даної справи, є зокрема, стягнення податкового боргу:

- по податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік № від 24.09.2016 за період вересень-грудень 2016 року в сумі 5 634,42 грн.;

- по податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік № від 20.02.2017 за період січень-грудень 2017 року в сумі 32 069,95 грн.;

- по податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік № від 06.02.2018 за період січень-лютий 2018 року в розмірі 6 077,26 грн.

Згідно з приписами п. 286.2 ст. 286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Пунктом 287.3 статті 287 ПК України передбачено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Як свідчать матеріали справи, та вірно встановлено судом першої інстанції, податкові зобов`язання з орендної плати за землю за вказаний вище період відповідач сплатив своєчасно та у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями, а саме:

- від 12.10.2016 №822, відповідно до якого сплачено податкове зобов`язання з орендної плати за землю за вересень 2016 року в сумі 1410,00 грн. (том 2, а.с. 16);

- від 25.11.2016 №919, відповідно до якого сплачено податкове зобов`язання з орендної плати за землю за жовтень 2016 року в сумі 1410,00 грн. (том 2, а.с. 17);

- від 19.12.2016 №921, відповідно до якого сплачено податкове зобов`язання з орендної плати за землю за листопад 2016 року в сумі 1410,00 грн. (том 2, а.с. 18);

- від 23.01.2017 №6, відповідно до якого сплачено податкове зобов`язання з орендної плати за землю за грудень 2016 року в сумі 1410,00 грн. (том 2, а.с. 19);

- від 27.02.2017 №9, відповідно до якого сплачено податкове зобов`язання з орендної плати за землю за січень 2017 року в сумі 2672,50 грн. (том 2, а.с. 20);

- від 28.03.2017 №15, відповідно до якого сплачено податкове зобов`язання з орендної плати за землю за лютий 2017 року в сумі 2673,00 грн. (том 2, а.с. 21);

- від 27.04.2017 №34, відповідно до якого сплачено податкове зобов`язання з орендної плати за землю за березень 2017 року в сумі 2673,00 грн. (том 2, а.с. 22);

- від 23.05.2017 №87, відповідно до якого сплачено податкове зобов`язання з орендної плати за землю за квітень 2017 року в сумі 2673,00 грн. (том 2, а.с. 23);

- від 27.06.2017 №81, відповідно до якого сплачено податкове зобов`язання з орендної плати за землю за травень 2017 року в сумі 2673,00 грн. (том 2, а.с. 24);

- від 21.07.2017 №110, відповідно до якого сплачено податкове зобов`язання з орендної плати за землю за червень 2017 року в сумі 2673,00 грн. (том 2, а.с. 25);

- від 11.08.2017 №134, відповідно до якого сплачено податкове зобов`язання з орендної плати за землю за липень 2017 року в сумі 2673,00 грн. (том 2, а.с. 26);

- від 05.09.2017 №184, відповідно до якого сплачено податкове зобов`язання з орендної плати за землю за серпень 2017 року в сумі 2673,00 грн. (том 2, а.с. 27);

- від 03.10.2017 №190, відповідно до якого сплачено податкове зобов`язання з орендної плати за землю за вересень 2017 року в сумі 2673,00 грн. (том 2, а.с. 28);

- від 09.11.2017 №204, відповідно до якого сплачено податкове зобов`язання з орендної плати за землю за жовтень 2017 року в сумі 2673,00 грн. (том 2, а.с. 29);

- від 07.12.2017 №284, відповідно до якого сплачено податкове зобов`язання з орендної плати за землю за листопад 2017 року в сумі 2673,00 грн. (том 2, а.с. 30);

- від 03.01.2018 №4, відповідно до якого сплачено податкове зобов`язання з орендної плати за землю за грудень 2017 року в сумі 2673,00 грн. (том 2, а.с. 31);

- від 07.02.2018 №14, відповідно до якого сплачено податкове зобов`язання з орендної плати за землю за січень 2018 року в сумі 3040,00 грн. (том 2, а.с. 32);

- від березня 2018 року №18, відповідно до якого сплачено податкове зобов`язання з орендної плати за землю за лютий 2018 року в сумі 3040,00 грн. (том 2, а.с. 33).

Також безпідставними є доводи податкового органу щодо несплати відповідачем суми узгодженого зобов`язання визначеного на підставі податкового повідомлення-рішення від 19.10.2017 №.

Відповідно до наданих доказів, зокрема згідно з платіжним дорученням від 20.12.2018 №98, товариством суму зобов`язання визначену вказаним рішенням в розмірі 6300,00 грн. сплачено у повному обсязі (том 2, а.с. 50).

Щодо нарахованої пені в сумі 12819,12 грн., за період з 28.10.2016 по 28.03.2018 у зв`язку з порушенням відповідачем граничних строків сплати податкових зобов`язань по податковому повідомленню-рішенню від 09.03.2016 №, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.03.2016 №, яким відповідачу збільшено суму грошового зобов`язання по орендній платі з юридичних осіб на загальну суму 119193,80 грн., в тому числі 95355,04 грн. за основним платежем та 23838,76 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (том 1, а.с. 43-44).

Крім того, у зв`язку з порушенням відповідачем граничних строків сплати податкових зобов`язань по податковому повідомленню-рішенню від 09.03.2016 №, контролюючим органом здійснено нарахування пені за період з 29.04.2016 по 28.03.2018 у розмірі 13226,70 грн., що підтверджується витягом із зворотного боку інтегрованої картки платника податку з орендної плати за землю (том 1, а.с. 74-82) та розрахунком податкового боргу (том 1, а.с. 10-11).

Відповідно до п.п.129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Підпунктом 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Згідно з п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що пеня може бути нарахована на суму штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства виключно у випадку наявності у платника податків податкового боргу, тобто узгодженого грошового зобов`язання.

Як вбачається з Єдиного реєстру судових рішень та встановлено судом першої інстанції з автоматизованої системи документообігу «Діловодство спеціалізованого суду», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер`єр» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 09.03.2016 №.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16.02.2018 у справі №810/1513/17 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтер`єр» в задоволенні позовних вимог.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер`єр» залишено без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 16.02.2018 - без змін.

Постановою Верховного Суду від 13.12.2018 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер`єр» задоволено. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 16.02.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2018 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

На час вирішення даного справу, рішення в адміністративній справі №810/1513/17 не прийнято.

З огляду на викладене, станом на момент прийняття рішення у даній справі грошове зобов`язання, визначене у податковому повідомленні-рішенні від 09.03.2016 №, відповідно до положень п. 56.18 ст. 56 ПК України вважається неузгодженим, у зв`язку з чим підстави вважати його податковим боргом в розумінні положень п.п.14.1.175 п. 14.1 ст.14 ПК України відсутні.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Л.В. Бєлова