Справа № 160/4460/19
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 160/4460/19

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),
суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,
за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року (головуючий суддя Юхно І.В.)

у справі № 160/4460/19

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення в період з 02.06.2018 по 13.06.2018, та зобов`язати відповідача виплатити позивачу грошове забезпечення за вказаний період;

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 посадового окладу за тимчасово виконуваною посадою помічника командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи начальника юридичної служби в періоди протягом 01.04.2015-21.04.2015, 15.09.2015-08.10.2015, 09.02.2017-16.03.2017, 09.04.2018-13.06.2018, та зобов`язати відповідача виплатити позивачу посадовий оклад за посадою помічника командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи - начальника юридичної служби, яка ним виконувалась у вказані періоди;

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу премії у період з квітня 2012 року по квітень 2013 року, зобов`язати виплатити премію за вказаний період.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після звільнення позивача з військової служби у зв`язку із закінченням стоку контракту відповідачем не в повній мірі здійснено розрахунок з позивачем за деякими видами грошового забезпечення та компенсації за недоотримане речове майно. Всі види грошового забезпечення ОСОБА_1 виплачені не по 13.06.2018 (день виключення зі списків особового складу військової частини), а по 01.06.2018. В періоди протягом 2015-2018 років позивач неодноразово виконував обов`язки за посадою помічника командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи начальника юридичної служби, проте за час тимчасового виконання обов`язків грошове забезпечення за виконуваною посадою йому не виплачувалось. Також протягом квітня 2012 року квітня 2013 року ОСОБА_1 перебував у закордонному відрядженні у миротворчій місії і за цей період йому всупереч нормам чинного законодавства не нараховувалась та не виплачувалась премія.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення в період з 02.06.2018 по 13.06.2018.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошового забезпечення в період з 02.06.2018 по 13.06.2018.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 посадового окладу за тимчасово виконуваною посадою помічника командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи начальника юридичної служби в періоди протягом 01.04.2015-21.04.2015, 15.09.2015-08.10.2015, 09.02.2017-16.03.2017, 09.04.2018-13.06.2018.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 посадовий оклад за тимчасово виконуваною посадою помічника командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи начальника юридичної служби в періоди протягом 01.04.2015-21.04.2015, 15.09.2015-08.10.2015, 09.02.2017-16.03.2017, 09.04.2018-13.06.2018 з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в цій частині, змінити рішення суду, задовольнивши позов в повному обсязі.

Апеляційна скарга фактично мотивована обставинами, викладеними в позовній заяві.

Позивач в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечує, також не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених вказаною нормою, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Спірним є питання виплати позивачу премії за період перебування його у закордонному відрядженні у миротворчій місії.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у Збройних Силах України.

Наказом тимчасово виконуючого обов`язки Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 від 02.05.2018 №77 (по особовому складу) відповідно до пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» позивача звільнено з військової служби у запас за підпунктом «ї» (які в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких закінчився) майора юстиції ОСОБА_1 , старшого юрисконсульта юридичної служби управління.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.06.2018 №137 ОСОБА_1 був виключений зі списків особового складу військової частини.

Абзацом 4 пункту 5 якого цього наказу визначено: «Виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 43% посадового окладу; надбавку за особливості проходження служби у розмірі 10% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15% посадового окладу з 01 червня по 13 червня 2018 року».

Як зазначено позивачем, не спростовано відповідачем, за період перебування позивача у закордонному відрядженні у миротворчій місії йому не нараховувалась та не виплачувалась премія.

Судом з цього приводу встановлено, що під час проходження служби у період з квітня 2012 року по квітень 2013 року ОСОБА_1 перебував у закордонному відрядженні у миротворчій місії.

Так, наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 19.04.2012 № 44 з 19.04.2012 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , с.Соєво (Косово) та на всі види грошового забезпечення старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_1 , призначеного наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.04.2012 № 258 на посаду юрисконсульта управління національного контингенту в Косово, Республіка Сербія.

Встановлено щомісячну грошову винагороду за посадою 2940 доларів США на місяць.

Згідно вказаному наказу Державний кордон України ОСОБА_1 перетнув 18.04.2012.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 28.04.2013 № 35 старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_1 , призначеного наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 28.02.2013 № 155 на посаду офіцером-юрисконсультом юридичної групи управління військової частини НОМЕР_1 м. Дніпропетровськ, у зв`язку із закінченням терміну перебування у складі національного контингенту в Косово, Республіка Сербія, з 218.04.2013 звільнити від займаної посади, виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

В цьому наказі зазначено, що щорічна чергова відпустка за 2013 рік не надавалась, грошову допомогу на оздоровлення, передбачену наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260, не отримував. Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань не отримував.

Плановий день перетину Державного кордону України вважати 29.04.2013.

Також відповідно до довідки, виданої військовою частиною НОМЕР_2 від 28.04.2013 № 84, ОСОБА_1 з 19.04.2012 по 28.04.2013 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 (національний контингент в Косово, Республіка Сербія) ті брав участь у забезпеченні виконання бойових завдань (дій) національним контингентом в Косово, Республіка Сербія.

За даними довідки військової частини НОМЕР_1 від 19.06.2019 №1314/8/296 премія ОСОБА_3 в період з квітня 2012 року по квітень 2013 року виплачувалась у наступних розмірах: квітень 2012 (01.04 15.04.2012) у розмірі 90% у сумі 483,75 грн.; травень 2012 у розмірі 0% у сумі 0,00 грн.; червень 2012 у розмірі 0% у сумі 0,00 грн.; липень 2012 у розмірі 0% у сумі 0,00 грн.; серпень 2012 у розмірі 0% у сумі 0,00 грн.; вересень 2012 у розмірі 0% у сумі 0,00 грн.; жовтень 2012 у розмірі 0% у сумі 0,00 грн.; листопад 2012 у розмірі 0% у сумі 0,00 грн.; грудень 2012 у розмірі 0% у сумі 0,00 грн.; січень 2013 у розмірі 0% у сумі 0,00 грн.; лютий 2013 у розмірі 0% у сумі 0,00 грн.; березень 2013 у розмірі 0% у сумі 0,00 грн.; квітень 2013 у розмірі 0% у сумі 0,00 грн.

Стосовно нарахування та виплати премії позивачу за період з 01.04.2012 по 30.04.2013 військовою частиною НОМЕР_1 в листі № 1314/10/395 від 20.07.2018 (а.с.14) повідомлено, що встановити повноту виплати премії немає можливості у зв`язку із знищенням первинних документів за зазначений період за строком давності.

Відмовляючи в задоволенні позову в цій частині, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі діючого законодавства внаслідок відсутності іншого порядку виплати премії, ніж передбачено Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністра оборони України № 260 від 11.06.2008 (абз.3 п.31.10 Інструкцій).

Позивач вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим, посилається на положення ч.5 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991, зазначає, що інший порядок, а саме: виплата усіх видів грошового забезпечення виключно із премією передбачений безпосередньо наведеним Законом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає таке.

Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністра оборони України № 260 від 11.06.2008, визначено порядок преміювання військовослужбовців (розділ ХХХІ Інструкції №260).

Згідно вимог п. 31.10 Інструкції №260 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) премія не виплачується, зокрема, військовослужбовцям, направленим за кордон для виконання обов`язків у складі миротворчих контингентів і миротворчого персоналу, - за весь період перебування за кордоном, якщо інший порядок виплати не передбачений законодавством України.

Відповідно до ч.5 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991, на який посилається позивач, за військовослужбовцями, які тимчасово проходять військову службу за межами України, зберігається виплата грошового забезпечення в національній валюті та виплачується винагорода в іноземній валюті за нормами і в порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

При цьому згідно ч.2 ст.9 цього Закону до складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Отже, позивач вважає, що оскільки цим Законом визначено складові грошового забезпечення військовослужбовців, до якого входить і премія, і цим Законом передбачено збереження за військовослужбовцями грошового забезпечення за період участі їх в миротворчих місіях без будь-яких обмежень та виключень, за весь період перебування військовослужбовця за кордоном у миротворчій місії йому має бути нараховуватись та виплачуватись премія.

Апеляційний суд з приводу такого висновку позивача зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів, а відповідно до вимог ч. 4 цієї норми, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів, порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи) п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 1294.

Підпунктом 2 пункту 5 цієї постанови Кабінету Міністрів України № 1294 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Виплати грошового забезпечення військовослужбовцям здійснюються відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил та деяким іншим особам, затвердженої Наказом Міністра оборони від 11 червня 2008 року № 260.

Відповідно до пунктів 31.1 31.4 розділ ХХХІ Інструкції № 360 командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право преміювати осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за їх особистий внесок у загальні результати служби.

Командир військової частини має право позбавляти військовослужбовців премії повністю або частково.

Преміювання здійснюється згідно з інструкцією про преміювання військовослужбовців, яка розробляється у військових частинах виходячи зі специфіки та особливостей виконання завдань конкретної військової частини і затверджується вищим командуванням. Конкретні показники позбавлення військовослужбовців премії повністю або частково встановлюються в межах випадків, передбачених пунктом 31.5 цієї Інструкції.

Розміри премії, але не менше 10 відсотків посадових окладів, установлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження служби.

Для визначення розміру премії враховуються:

норми грошового забезпечення відповідно до законодавства;

спискова чисельність військовослужбовців.

Орієнтовна спискова чисельність військовослужбовців у розрізі бюджетних програм та категорій особового складу визначається Генеральним штабом Збройних Сил України за станом на початок року та за кожен місяць року та доводиться до відома Департаменту фінансів Міністерства оборони України протягом тижня після затвердження Державного бюджету України на відповідний рік.

Протягом року залежно від виконання кошторису Міністерства оборони України за фондом грошового забезпечення та інших чинників, які впливають на фонд грошового забезпечення, розмір премії може бути переглянутий як у бік зменшення, так і збільшення.

Преміювання здійснюється в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого для військової частини в кошторисі.

Виплата премії військовослужбовцям здійснюється щомісяця за попередній місяць під час виплати грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира військової частини (командирам військових частин - наказу вищих командирів (начальників)), який видається до 5 числа місяця, наступного за місяцем преміювання.

Отже, премія, дійсно, є складовою грошового забезпечення військовослужбовця і віднесена до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. Разом з тим, згідно наведених вище норм ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII і постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 за характером виплат щомісячні додаткові види грошового забезпечення поділяються на такі, що мають постійний характер, і премії.

Тобто, законодавцем премії віднесено до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які не носять постійного характеру.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 року № 963 затверджений Порядок матеріально-технічного і фінансового забезпечення національного контингенту та національного персоналу України, який бере участь у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки, відповідно до пункту 1 якого матеріально-технічне і фінансове забезпечення заходів, пов`язаних з підготовкою, направленням (поверненням) та забезпеченням діяльності національного контингенту та національного персоналу України, який бере участь у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки, здійснюється в межах видатків державного бюджету, передбачених для відповідних органів державної влади, їх спеціальних підрозділів, що направляють представників до їх складу, за відповідними програмами з подальшим повним або частковим відшкодуванням таких витрат за рахунок коштів, які виділяються ООН, НАТО, ЄС, ОБСЄ або іншою міжнародною організацією для фінансування міжнародної операції з підтримання миру і безпеки або в рамках укладених міжнародних договорів України, або за рахунок коштів державного бюджету, або за рахунок коштів, які виділяються зазначеними організаціями для фінансування міжнародної операції з підтримання миру і безпеки.

Пунктом 2 вказаного Порядку передбачено, що за особами, що входять до складу національного контингенту та національного персоналу України, у період виконання службових обов`язків за межами України зберігаються виплати в національній валюті в розмірі 100 відсотків посадового окладу або середньої заробітної плати за останнім місцем служби чи роботи, окладу за військовим (спеціальним) званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру.

Виходячи з аналізу наведених правових норм в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що не нараховуючи премію позивачу у період перебування його у закордонному відрядженні у миротворчій місії, відповідач діяв на підставі положень чинного законодавства України, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими, правомірно залишені судом першої інстанції без задоволення.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі №160/4460/19 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко