Справа № 240/10404/19
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року м. Житомир справа № 240/10404/19

категорія 112030100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на підставі виданої Житомирським апеляційним судом довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 14.02.2019 року за № 03/23/61/2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити на підставі виданої Житомирським апеляційним судом довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 14.02.2019 року за № 03/23/61/2019 перерахунок призначеного щомісячного довічного грошового утримання та його виплату з 19.02.2019 без обмеження граничним розміром з врахуванням раніше виплачених коштів.

В обгрунтування позову зазначив, що перебуває на обліку в Житомирському об`єднаному управлінні Пенсійного Фонду України в Житомирській області як суддя у відставці і отримує щомісячне довічне грошове утримання. Звернувшись до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Житомирського апеляційного суду від 14.02.2019 року за №03/23/61/2019. Відповідачем відмовлено у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, оскільки при призначенні пенсії було зараховано до стажу на посаді судді 24 роки, що передбачає надбавку 50%, а не 60%, як зазначено у довідці. Вважає таку відмову протиправною, оскільки у довідці, виданій Житомирським апеляційним судом правомірно враховано три роки роботи на посаді адвоката до стажу роботи, що складає більше 25 років на посаді судді, тому розмір доплати за вислугу років при визначенні суддівської винагороди становить 60% від посадового окладу. Органам Пенсійного фонду не надано повноважень щодо правової оцінки виданих судом довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Ухвалою від 16.09.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення учасників справи.

04.10.2019 відповідач подав відзив на позовну заяву, в кому зазначив, що у наданій позивачем довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №03/23/61/2019 від 14.02.2019 розмір доплати за вислугу років становить 60% від посадового окладу, але при призначенні пенсії було зараховано до стажу на посаді судді 24 роки, що передбачає, надбавку 50%. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 у справі №240/9297/19 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, що полягають у зарахуванні періоду роботи адвокатом до стажу судді відмовлено.

Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, у відповідності до статей 262-263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Постановою Верховної Ради України від 7 липня 2011 року №3626-VI на підставі заяви про відставку, ОСОБА_1 звільнено з посади судді Апеляційного суду Житомирської області у відставку та наказом виконуючого обов`язки голови апеляційного суду Житомирської області від 15 серпня 2011 року № 141 к відраховано зі штату суду.

З 16 серпня 2011 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання як суддя у відставці у розмірі 88 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

04.02.2019 позивачу Житомирським апеляційним судом видано довідку № 02-28/175/2019-Вих, згідно якої стаж його роботи, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 27 років 06 місяців 27 днів, з врахуванням, в тому числі роботи адвокатом з 09.03.1991 по 09.03.1994, тобто 3 роки.

14.02.2019 Житомирський апеляційний суд видав позивачу довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №03/23/61/2019 про те, що станом на 01.01.2019 його суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 50715,20 грн., у тому числі: посадовий оклад-31697,00 грн., доплата за вислугу років-19018,20 грн.(а.с.9)

У лютому 2019 року позивач подав до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області заяву про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Житомирського апеляційного суду від 14.02.2019 року за № 03/23/61/2019 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

За результатами розгляду заяви позивача, відповідач листом від 19.02.2019 №С-115 повідомив позивачу, що у наданій довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №03/23/61/2019 від 14.02.2019 розмір доплати за вислугу років становить 60% від посадового окладу, але при призначенні пенсії було зараховано до стажу на посаді судді 24 роки, що передбачає, надбавку 50%. Зазначена довідка була видана відповідно до довідки №02-28/175/2019 від 04.02.2019 про розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці та не може бути прийнята до уваги. Отже, підстав для перерахунку пенсії немає. (а.с.12)

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

02.06.2016 року прийнято Закон України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" № 1401-VIII та новий Закон України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII (далі - Закон № 1402), які набрали чинності 30.09.2016 р.

Відповідно до абз. 2 п. 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402 в інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41 - 45, ст. 529; 2015 р., №№ 18 - 20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 142 Закону № 1402 у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Абзацом 4 п. 34 р. ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII регламентовано, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Суд, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами, Конституції України, Законів України: "Про статус суддів" від 15.12.1992 № 2862-XII, "Про судоустрій і статус суддів" за №2453-VI від 07.07.2010, "Про судоустрій і статус суддів" за №1402-VIII від 02.06.2016, інших Законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на момент врегулювання спірних правовідносин.

Гарантії незалежності суддів встановлено у статтях 48, 52 розділу III, статті 117 розділу VII, розділах IX, X Закону № 2453 в редакції Закону № 192, зі змісту яких вбачається, що однією з гарантій незалежності суддів є їх належне матеріальне та соціальне забезпечення, зокрема надання суддям за рахунок держави суддівської винагороди, а суддям у відставці - щомісячного довічного грошового утримання або пенсії за вибором.

Суд звертає увагу на те, що позивач оформив своє право на щомісячне довічне грошове утримання судді у 2011 році, звернувшись до відповідача з відповідною заявою та документами в період чинності Закону України "Про судоустрій і статус суддів" за №2453-VI від 07.07.2010.

Пунктом 11 Перехідних положень Закону України Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 07.10.2010, чинного на час звільнення позивача у відставку, передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Позивач обраний на посаду судді до набрання чинності Законом України Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI від 07.10.2010.

Відповідно до ч.4 ст. 43 Закону України Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI від 07.10.2010 судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

За змістом ч. 2 ст. 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року №2453-VI (далі Закон №2453-VI) (чинного на момент звільнення позивача у відставку) суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Предметом спору у справі є відмова відповідача у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Житомирського апеляційного суду від 14.02.2019 року за № 03/23/61/2019 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

При цьому, обґрунтовуючи свою відмову відповідач вказує на те, що у наданій довідці розмір доплати за вислугу років становить 60% від посадового окладу, але при призначенні пенсії було зараховано до стажу на посаді судді 24 роки, що передбачає, надбавку 50%.

Водночас, позиція позивача ґрунтується на тому, що Пенсійний фонд не вправі надавати оцінку виданим Житомирським апеляційним судом довідкам, оскільки він має право на врахування до стажу на посаді судді стажу роботи у галузі права адвокатом, у зв"язку з чим , його загальний стаж становить 27 років 06 місяців 27 днів, що передбачає надбавку саме 60% від посадового окладу.

Суд критично оцінює доводи позивача та погоджується з позицією відповідача, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.02.2019 позивачу Житомирським апеляційним судом видано довідку № 02-28/175/2019-Вих, згідно якої стаж його роботи, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 27 років 06 місяців 27 днів, з врахуванням, в тому числі роботи адвокатом з 09.03.1991 по 09.03.1994, тобто 3 роки.

В подальшому, 14.02.2019 Житомирський апеляційний суд видав позивачу довідку, на підставі якої позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №03/23/61/2019 про те, що станом на 01.01.2019 його суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 50715,20 грн., у тому числі: посадовий оклад-31697,00 грн., доплата за вислугу років-19018,20 грн. Згідно довідки, доплата за вислугу років становить 60% від посадового окладу.

При цьому, при призначенні позивачу пенсії у 2011 році було зараховано до стажу на посаді судді 24 роки, що передбачає доплату за вислугу років 50%.

Положеннями ч. 5 ст. 133 Закону №2453-VI передбачено, що суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Відповідно до ст.131 Закону №2453 (на час звільнення у відставку) до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

В подальшому, у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд" № 2509-VIII від 12.07.2018 року, Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" внесені зміни до статті 137 Закону "Про судоустрій і статус суддів" 1402-VIII від 02.06.2016 року, яку доповнено частиною другою, в якій зазначено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Втім, суд звертає увагу на те, що вищевказана редакція ч. 2 ст. 137 Закону №1402-VIII діє з 5 серпня 2018 року дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" за №2509-VIII від 12.07.2018, тоді як позивач звільнений у відставку у 2011 році.

Отже, під час перебування на посаді судді позивач не набув право на зарахування до стажу роботи на посаді судді стажу (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді в порядку, оскільки Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд" набув чинності після звільнення позивача у відставку та не має зворотної сили.

Тому, застосування вказаного Закону для визначення стажу позивача, який дає право на виплату надбавки за вислугу років, є поширення дії частини 2 стаття 137 Закону №1402-VIII на правовідносини, які закінчились до цього прийняття, що суперечить приписам статті 58 Конституції України.

Більш того, питання щодо зарахування періоду роботи позивача з 09.03.1991 по 09.03.1994 на посаді адвоката до стажу, дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання та у зв"язку з цим перерахунку довічного грошового отримання, розглядалося Житомирським адміністративним судом.

Так, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 у справі №240/9297/19 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, відмовлено.

При цьому, суд дійшов висновку, що на позивача не можуть поширюватись правила обрахування/перерахування стажу у відповідності до статті 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" 1402-VIII в редакції Закону України № 2509-VIII від 12.07.2018, оскільки позивача, було звільнено у відставку до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій та статус суддів" 2509-VIII від 12.07.2018.

Отже, судовим рішенням підтверджено відсутність у позивача права на зарахування періоду роботи позивача з 09.03.1991 по 09.03.1994 на посаді адвоката до стажу, дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання та у зв"язку з цим перерахунку довічного грошового отримання, тому такі обставини в силу ч.1 ст.78 КАСУ не підлягають доказуванню.

Крім того, суд відмічає, що у ч.4 ст.142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII прямо зазначено, що перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання здійснюється у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Водночас норма, якою передбачено право на перерахунок стажу судді, який реалізував право на відставку до набрання чинності цього закону, у ньому відсутня.

Право на матеріальне забезпечення у зв`язку з виходом судді у відставку, позивачем реалізовано, йому призначено та виплачується щомісячне грошове утримання відповідно до законодавства, чинного на момент виходу у відставку, а наступні зміни в законі щодо порядку та умов матеріального забезпечення не є підставою для перерахунку призначеного грошового утримання, якщо на це прямо не вказав у законі законодавець.

Доводи позивача, що відповідач протиправно не взяв до уваги довідку Житомирського апеляційного адміністративного суду суд до уваги не приймає, з огляду на встановлену судовим рішенням та законом відсутність підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на підставі виданої Житомирським апеляційним судом довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 14.02.2019 року за № 03/23/61/2019 є правомірними, з огляду на що, підстави для задоволення позову відсутні.

Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено повністю, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 139, 241-246, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос