Справа № 240/2961/19
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/2961/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Капинос Оксана Валентинівна

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

07 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Генерального штабу Збройних Сил України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року (рішення прийнято у м. Житомирі, дату складання повного тексту рішення та час його прийняття не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України про визнання неправомірними дій, зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію,

В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

1. У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії Генерального штабу Збройних Сил України щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2017;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 з урахуванням суми індексації виплаченої у грудні 2015 та надати довідку з помісячним розрахунком індексації, а також місяця підвищення (базового місяця) і визначеної раніше суми (фіксованої суми) за вказаний період.

2. У обґрунтування позовних вимог зазначає, що на день звільнення ним не було отримано у повному обсязі кошти, на які він мав право за час проходження військової служби, а саме: індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по день виключення зі списків особового складу (звільнення), у зв`язку з чим він звертався до відповідача з приводу врегулювання питання виплати індексації грошового забезпечення, проте отримав відмову з посиланням на те, що індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась, а тому позивач за захистом своїх прав звернувся до суду.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року позов задоволено.

4. Визнано протиправною бездіяльність Генерального штабу Збройних Сил України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2017.

5. Зобов`язано Генеральний штаб Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та надати довідку з помісячним розрахунком індексації, а також місяця підвищення (базового місяця) і визначеної раніше суми (фіксованої суми) за вказаний період.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

6. Скаржник, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

7. Скаржник апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що протягом 2016-2018 років фондом грошового забезпечення військової частини, затвердженого вищим розпорядником бюджетних коштів, видатки на виплату індексації грошового забезпечення не було передбачено. Виплата сум індексації грошового забезпечення у межах коштів військової частини, передбачених на виплату грошового забезпечення, була неможливою.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

8. Судом встановлено, що позивач проходив військову службу у Збройних Силах України, де отримував грошове забезпечення відповідно до статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей".

9. Наказом начальника генерального Штабу Збройних Сил України №692 від 26.12.2018 позивача звільнено з військової служби у запас відповідно до підпункту "б" п.2 ч.5 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за станом здоров`я).

10. З 05.01.2019 згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 №4 позивач виключений зі списків особового складу військової частини та усіх видів грошового забезпечення з 05.01.2019

11. Проте, на день звільнення не отримав індексації грошового забезпечення.

12. 05.02.2019 позивач звернувся до начальника фінансового управління Генерального Штабу Збройних Сил України із заявою про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 05.01.2019 та видачу довідки нарахування і виплати йому індексації за вказаний період (а.с.15).

13. У відповідь на заяву позивач отримав відмову від 18.02.2019 у нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення з посиланням на те, що індексація за вказаний період не нараховувалась та не виплачувалась. Крім того, зазначено, що така виплата має здійснюватись за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати. Протягом 2016 - 2017 років за фондом грошового забезпечення, затвердженого вищим розпорядником бюджетних коштів, видатки на виплату індексації грошового забезпечення не було передбачено. Окрім того, Порядок №1078 не передбачає механізм виплати сум індексації у поточному році за минулі роки.(а.с.16)

14. Позивач, вважаючи дії відповідача щодо невиплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 протиправними та такими, що суперечать вимогам законів України і порушують його конституційні права, звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

15. Позивач вважає, що нарахування грошового забезпечення відповідачем проводилося не в повному обсязі, зокрема, з січня 2016 року по грудень 2017 року індексація грошового забезпечення відповідачем не виплачувалась.

16. Відповідач вважає, що протягом 2016 - 2017 років за фондом грошового забезпечення, затвердженого вищим розпорядником бюджетних коштів, видатки на виплату індексації грошового забезпечення не було передбачено. Окрім того, Порядок №1078 не передбачає механізм виплати сум індексації у поточному році за минулі роки. Таким чином, на думку представника відповідача, виплата сум індексації грошового забезпечення у межах коштів, передбачених на виплату грошового забезпечення є неможливою. Крім того, за відсутності фінансування, нарахування не здійснювалось, а відповідно не проводились розрахунки та виплати.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

17. Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

18. Положеннями статті 43 Основного Закону встановлено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

19. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдина система їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносини у цій галузі визначено Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон України №2011-XII).

20. Відповідно до ст.1 Закону України №2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

21. Згідно з ч.ч.2 та 3 ст.9 Закону України №2011-XII до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення та індексація грошового забезпечення.

22. Преамбулою Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон України №1282-XII) проголошено, що цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

23. Відповідно до статті 1 Закону України №1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

24. Статтею 2 Закону України №1282-XII визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

25. Положеннями ст.4 Закону України №1282-XII закріплено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

26. Статтею 6 Закону України №1282-XII визначено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

27. Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій визначено Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 №2017-III (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон України №2017-III).

28. Відповідності до ст.18 Закону України №2017-III індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

29. Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначено Порядком проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" від 17.07.2003 №1078 (далі - Порядок №1078).

30. Згідно з п.4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

31. Відповідно до абзацу восьмого п.4 Порядку №1078, у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

32. Положеннями п.5 Порядку №1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

33. Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправних дій Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення, виходив з того, що останнім обрано неправильний спосіб захисту порушеного права та заявлено позовні вимоги щодо судового захисту прав, які відповідачем порушено не було.

34. Водночас, враховуючи встановлені судом першої інстанції обставини справи та керуючись повноваженнями, наданими частиною другою статті 9, частиною другою статті 245 КАС України, суд вийшов за межі позовних вимог та визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення.

35. Також, суд першої інстанції, застосовуючи механізм захисту порушеного права та його відновлення, зобов`язав Генеральний штаб Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та надати довідку з помісячним розрахунком індексації, а також місяця підвищення (базового місяця) і визначеної раніше суми (фіксованої суми) за вказаний період.

36. Колегія суддів погоджується з даним рішенням суду першої інстанції з урахуванням такого.

37. Статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

38. Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього. Завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

39. Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14.12.2011 №19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

40. Утвердження правової держави відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту.

41. Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України.

42. При цьому, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

43. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

44. Колегія суддів зазначає, що при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який міг би відновити його становище та захистити порушене право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

45. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Вказаний висновок відповідає такому принципу права як правосуддя, який за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003).

46. Отже, до адміністративного суду вправі звернутися з позовом особа, яка має суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні її прав чи свобод. Однак, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду. Якщо ж таке право порушеним не є, то, відповідно, воно не може бути захищеним (поновленим) судом, а тому відсутність порушеного права є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

47. З матеріалів справи вбачається, що жодних дій щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення відповідачем не вчинялося. Доказів вчинення таких дій матеріали справи не містять. Крім того, не нарахування та не виплата за своєю юридичною природою є проявом бездіяльності суб`єкта владних повноважень в розумінні частини першої статті 5 КАС України, оскільки не передбачають здійснення жодних дій, які б у подальшому можна було б визнати у судовому порядку протиправними.

48. З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно, керуючись повноваженнями, наданими частиною другою статті 9, частиною другою статті 245 КАС України, правильно вийшов за межі позовних вимог та визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення.

49. Що стосується зобов`язання судом першої інстанції Генерального штабу Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та надати довідку з помісячним розрахунком індексації, а також місяця підвищення (базового місяця) і визначеної раніше суми (фіксованої суми) за вказаний період, то колегія суддів зазначає таке.

50. Відповідно до системного аналізу положень Закону України №1282-XII, Закону України №2017-III та Порядку №1078, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, при цьому базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.

51. Отже, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно - правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

52. Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що індексація грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 до 31.12.2017 не нараховувалась та не виплачувалась.

53. Суд першої інстанції правильно відхилив посилання відповідача на листи Департаменту фінансів Міністерства оборони України та Міністерства соціальної політики України як на правову підставу для не проведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, оскільки військова частина, як суб`єкт владних повноважень, має діяти відповідно до закону, який має вищу юридичну силу.

54. Положеннями ст.6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

55. Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

56. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

57. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

58. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" ЄСПЛ зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

59. Так, у справі "Салах Шейх проти Нідерландів" ЄСПЛ вказав, що ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

60. Відповідно до рішення ЄСПЛ від 17.07.2008 у справі "Каіч та інші проти Хорватії" для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

61. Держава несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема, через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

62. Верховний Суд у постанові від 18.10.2018 у справі №815/1048/16 зазначив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

63. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, застосовуючи механізм захисту порушеного права та його відновлення, обґрунтовано зобов`язав Генеральний штаб Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та надати довідку з помісячним розрахунком індексації, а також місяця підвищення (базового місяця) і визначеної раніше суми (фіксованої суми) за вказаний період.

64. Колегія суддів наголошує, що покладення такого обов`язку на відповідача не є перебиранням функції іншого суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов`язковість ефективного механізму захисту порушеного права.

65. Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не містять достатніх аргументів та доказів для скасування рішення суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

66. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

67. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

68. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

69. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

70. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

71. Переглянувши судове рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, про відсутність підстав для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Генерального штабу Збройних Сил України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Постанова суду складена в повному обсязі 07 листопада 2019 року.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.