Справа № 638/12439/19
Суддя: Аркатова К. В.
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/445/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовиня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.

секретаря Мунтяну І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора рядового поліції Управління патрульної поліції в м. Києві 1 батальйону 3 роти Бердецького Дениса Анатолійовича про визнання незаконною та скасування постанови,

Установив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕАВ № 1403171 від 07.08.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП в розмірі 255 грн., провадження по адміністративній справі закрити відповідно до п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою серії ЕАВ № 1403171 від 07.08.2019 року УПП у м. Київ інспектора рядового поліції Бердецького Дениса Анатолійовича 1 бат. 3 роти від 07 серпня 2019 року на нього накладено стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП в розмірі 255 грн. Відповідно до вказаної постанови він начебто 07.08.2019 року, керуючи автомобілем JEEP COMPASS з державним номерним знаком НОМЕР_1 у м. Києві по пр. Бажана рухався зі швидкістю 112 км/год, чим перевищив дозволену швидкість руху на 80 кілометрів на годину, чим порушив п.8.4 ПДР України. Зазначена постанова винесена як вказано у останній за результатами застосування фіксації порушень ПДР у неавтоматичному режимі передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП засобом Трукам НОМЕР_4. Вказана постанова не відповідає, на його думку, вимогам закону, оскільки він дійсно рухався у вказаний день та час в м. Києві, однак автомобіль, яким він керував Hyundai Tucson з державним реєстраційними номером НОМЕР_2 , швидкість транспортного засобу перебувала в межах, встановлених ПДР України. Автомобіль, що зазначений в оскаржуваній постанові, йому не належить, він ніколи не керував таким транспортним засобом. Крім того, на місці зупинки інспектор патрульної поліції не надав відеозапис для ознайомлення, протокол не складався, що позбавило можливості внести до нього заперечення.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

07 серпня 2019 року інспектором рядового Управління патрульної поліції в м. Києві 1 бат. 3 роти Бердецьким Д.А. складено постанову серії ЕАВ № 1403171 у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Згідно даної постанови на позивача накладеного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за те, що останній 07 серпня 2019 року близько 13 год 34 хв. в м. Києві, пр. Бажана 77, керуючи транспортним JEEP COMPASS з державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 112 км/год при цьому не виконав вимоги дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості руху 90 км», чим здійснив порушення вимоги п.8.4 ПДР України.

При оцінці правомірності дій відповідача, суд враховує наступне.

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частинами 2,3 ст. 79 КАС України визначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Отже, судом взяті до уваги всі подані сторонами докази, підстав для прийняття додаткових доказів у понад визначені законом строки немає і відповідних клопотань з доводами про поважність причин пропуску подання суду доказів - не надходило.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Згідно ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно Конституції та законів України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, суд застосовує правовий акт, що має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Отже, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення позивачем порушень вимог ПДР України, зокрема п.8.4 ПДР України, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача в частині скасування постанови серії ЕАВ № 1403171 від 07 серпня 2019 року.

Проте суд не погоджується з доводами позивача про визнання постанови незаконною та закриття провадження у справі.

Частиною 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, виходячи із вищевказаного, в даній категорії спорів, суд не вправі вирішувати питання щодо правомірності (протиправності) дій відповідача, оскільки це не входить до повноважень суду в силу положень ч.3 ст.286 КАС України. Крім того, дана вимога є фактично беззмістовною і дублюючою, оскільки цілком достатнім для поновлення позивача у його правах є скасування незаконного рішення суб`єкта владних повноважень, яке і скасовується, зокрема, з підстав неправомірності дій суб`єкта владних повноважень при його ухваленні.

Таким чином, оскільки суд прийшов до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, то відповідно до вимог п.3 ч.3 статті 286 КАС України справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 244-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( Ідн . НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до інспектора рядового поліції Управління патрульної поліції в м. Києві 1 батальйону 3 роти Бердецького Дениса Анатолійовича (03680, м. Київ, вул. Народного ополчення, 9) про визнання незаконною та скасування постанови - задовольнити частково.

Постанову серії ЕАВ № 1403171 від 07.08.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП в розмірі 255 грн., скасувати.

Провадження у справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 - закрити.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через місцевий суд, який ухвалив рішення.

Головуючий: