Справа № 480/1805/19
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 р.Справа № 480/1805/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.07.2019 року (ухвалене суддею С.О. Бондар, повний текст якого складений 29.07.2019 р.) по справі № 480/1805/19

за позовом Державного підприємства "Дослідне господарство "Іскра" Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України"

до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Дослідне господарство Іскра Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України (в подальшому ДП Дослідне господарство Іскра) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (в подальшому ГУ Держгеокадастру у Сумській області), в якому, з урахуванням заяви про часткову зміну предмету позову, просило визнати протиправною та скасувати відмову відповідача в ненаданні в постійне користування земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області, загальною площею 1947,1509 га, викладеної у листі № С-6844-3328/21-19 від 24.05.2019 р.; зобов`язати надати позивачу в постійне користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області, загальною площею 1947,1509 га.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18.07.2019 р. позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.07.2019 р. та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Закону України Про основи державної політики у сфері науки і науково-технічної діяльності та на не відповідність висновків суду обставинам справи, оскільки позивач, з урахуванням мети своєї діяльності може використовувати земельні ділянки з цільовим призначенням для дослідних і навчальних цілей, а не із цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва.

Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції апелянтом подано клопотання, в якому він, посилаючись на висновки щодо норм права, які викладені в постановах Верховного Суду, від 06.02.2019 р. у справі № 488/3005/17, від 24.04.2019 р. у справі № 128/3751/14-а, просив закрити провадження у справі № 480/1804/19, оскільки вказаний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, так як спірні правовідносини стосуються поновлення прав позивача у сфері земельних правовідносин, які порушені відповідачем, у зв`язку з чим підлягає розгляду в порядку цивільного (господарського) судочинства.

У судовому засіданні суду представник відповідача просив закрити провадження у справі № 480/1804/19, а в разі відмови в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення клопотання відповідача про закриття провадження у справі № 480/1804/19 і заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Щодо клопотання відповідача про закриття провадження у справі № 480/1804/19 суд апеляційної інстанції зазаначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zаndv. Аustria" від 12.10.1978 р. вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно із п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Пунктом 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Аналіз вищезазначених норм закону вказує, що до юрисдикції адміністративних судів віднесено розгляд тих справ, де предметом спору є порушення прав, свобод чи інтересів конкретної особи зі сторони суб`єкту владних повноважень саме у сфері публічно-правових відносин.

Як вбачається з матеріалів справи № 480/1804/19, позивачем у цій справі оскаржується відмова ГУ Держгеокадастру у Сумській області в наданні позивачу в постійне користування земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, щодо яких відсутній спір з іншими особами щодо речових прав, та, які з 1997 року фактично перебувають у постійному користуванні ДП Дослідне господарство Іскра, тобто, спір у цій справі стосується оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, яким позивачу відмовлено в документальному оформленні користування ним вказаними земельними ділянками, є публічно-правовим і повинен розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі № 480/1804/19.

Доводи апелянта про те, що висновки щодо норм права, які викладені в постановах Верховного Суду, від 06.02.2019 р. у справі № 488/3005/17, від 24.04.2019 р. у справі № 128/3751/14-а, підтверджують його клопотання про наявності підстав для закриття провадження у справі № 480/1804/19, суд апеляційної інстанції вважає помилковими, так як зазначені постанови прийняті щодо інших правовідносин, оскільки в них висловлена правова позиція щодо правовідносин, в яких рішення суб`єкта владних повноважень поглинається спором про речове приватне правоосіб, які беруть участь у справі на земельну ділянку .

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що Наказом Української академії аграрних наук № 303 від 13.12.1991 р. створено ДП Дослідне господарство Іскра, яке є державним підприємством.

Відповідно до п. 2.1. Статуту ДП Дослідне господарство Іскра затвердженого Президентом Національної академії аграрних наук України академії НААН Я.М. Гадзело 18.01.2018 р. (в подальшому - Статут), підприємство, як юридична особа, є державним сільськогосподарським підприємством, яке створене з метою організаційно-господарського забезпечення Науковій постанові умов для своєчасного та високоякісного проведення наукових досліджень та їх апробацій, виробництва оригінального, елітного та репродукційного насіння сільськогосподарських культур і саджанців, нових способів захисту рослин і тварин, штампів мікроорганізмів, вирощування племінного молодняка тварин і птиці, проектування і виготовлення дослідних і макетних зразків нової техніки, тощо.

Згідно державної статистичної звітності з кількісного обліку земель ф. № 6 Зем. станом на 01.01.2017 р. в постійному користуванні ДП Дослідне господарство Іскра знаходиться 3111,3749 га земель, що підтверджується довідкою управління Держгеокадастру у Роменському районі Сумської області від 23.01.2017 р. № 8-28-02-55/2-17.

За результатами розгляду клопотань позивача про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою, відповідач листами № 28-18-0.81-5113/2-16 від 15.04.2016 р., № 8-18-06-4488/2-17 від 30.03.2017 р., № 8-18-0.332-15152/2-17 від 19.12.2017 р. повідомляв підприємство про відсутність підстав для вирішення питань, що порушені у клопотаннях позивача, оскільки підприємству необхідно подати до Головного управління клопотання на виготовлення проекту землеустрою на кожну земельну ділянку окремо та що з доданих підприємством графічних матеріалів неможливо визначити місце розташування земельних ділянок, які бажає отримати підприємство, їх кількість та розмір.

Також листом ГУ Держгеокадастру у Сумській області № 0-18-0.6-2/63-18 від 03.01.2018 р. відмовлено позивачу в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою, оскільки наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 09.08.2017 № 432 Про внесення змін до наказу Про визначення переліку земельних ділянок від 09.04.2014 № 23, до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, права на які можуть бути продані на земельних торгах були включені землі, за рахунок яких планується відведення земельних ділянок на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області № 432 від 09.08.2017 р. (в подальшому - Наказ № 432) до переліку ділянок, права оренди на які будуть продані на земельному аукціоні, включено земельні ділянки, що використовуються ДП Дослідне господарство Іскра.

На підставі Наказу № 432 відповідачем виготовлено та затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код КВІДПЗ - 01.01.), які розташовані за межами населеного пункту на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області у кількості 33 ділянки, загальною площею 2601.9791 га, які зареєстровані в Державному земельному кадастрі, а право власності на ці земельні ділянки зареєстровано за державою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 р. у справі № 818/211/18, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2018 р., визнано протиправним та скасовано Наказ № 432 в частині земельних ділянок, якими користується позивач.

Вказаним судовим рішенням також встановлено, що спірні земельні ділянки на законних підставах перебувають у постійному користуванні позивача, оскільки з листа Національної академії аграрних наук України від 17.07.2017 р. вбачається, що згідно бухгалтерської та фінансової звітності ДП Дослідне господарство Іскра, станом на 01.01.1997 р. у постійному користуванні господарства перебувало всього 3299,0 га землі, з несільськогосподарських угідь - 2993,0 га, у тому числі ріллі - 2848,0 га. та вказані земельні ділянки, включені до Переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності та прав на них, які виставляються на земельні торги, зазначені, зокрема, у пунктах 58-90, перебувають у постійному користуванні позивача, ДП Дослідне господарство Іскра, яке є підприємством державної форми.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

25.04.2019 р. ДП Дослідне господарство Іскра подало запит до ГУ Держгеокадастру у Сумській області № 53 про надання йому в постійне користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області загальною площею 1947,1509 га, а саме: :04:001:0022 площею 49,6110 га, :04:001:0023 площею 104,0329 га, :04:001:0024 площею 99,2516 га, :04:001:0025 площею 225,8117 га, :04:002:0109 площею 95,9381 га, :04:002:0113 площею 95,2384 га, :04:002:0112 площею 150,2354 га, :04:002:0111 площею 97,3569 га, :04:002:0108 площею 53,4989 га, :04:002:0107 площею 90,7812 га, :04:002:0110 площею 166,229 га, :04:003:0103 площею 88,354 га, :04:003:0110 площею 71,4567 га, :04:003:0108 площею 69,6093 га, :04:003:0109 площею 88,3286 га, :04:003:0102 площею 32,1944 га, :04:003:0106 площею 50,0049 га, :04:003:0104 площею 29,6000 га, :04:003:0112 площею 70,7974га, :04:003:0105 площею 74,6953га, :04:004:0018 площею 66,0354га, :04:004:0019 площею 16,8218га, :04:004:0015 площею 14,4524га, :04:003:0100 площею 14,685га, :04:003:0090 площею 32,1306 га.

За результатами розгляду клопотання позивача від 25.04.2019 р. про надання у постійне користування земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області, загальною площею 1947,1509 га, відповідач листом від 24.05.2019 р. повідомив, що ГУ Держгеокадастру у Сумській області не має правових підстав на вирішення вказаного клопотання, зважаючи на необхідність зміни цільового призначення спірних земельних ділянок у випадку надання їх у постійне користування сільськогосподарським науково-дослідним установам, так як ДП Дослідне господарство Іскра як юридична особа, є державним сільськогосподарським підприємством, яке створено з метою організаційно-господарського забезпечення Науковій установі умов для своєчасного та високоякісного проведення наукових досліджень та їх апробації, виробництва оригінального, елітного та репродукційного насіння сільськогосподарських культур і саджанців, нових засобів захисту рослин і тварин, штамів мікроорганізмів, вирощування племінного молодняку тварин і птиці, проектування і виготовлення дослідних і макетних зразків нової техніки, тощо. Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України, сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійним-технічним училищам та загальноосвітнім школам землі сільськогосподарського призначення надаються для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення господарства, а на спірні земельні ділянки, які включено до переліку земельних ділянок, права на які може бути виставлено на земельні торги, згідно наказу Головного управління від 09.08.2017 р. № 432 Про внесення змін до наказу Про визначення переліку земельних ділянок від 09.04.2014 р. № 23, щодо якого не прийнято остаточного судового рішення, виготовлено та затверджено проекти землеустрою із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Не погодившись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана відмова протиправна, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а відповідач зобов`язується надати позивачу в постійне користування земельні ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області, загальною площею 1947,1509 га.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п. 7 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України, (в редікції чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Відповідно до ст. 6 Земельного кодексу України (в редакції чинній станом на 1990 рік), у постійне володіння земля надається колгоспам, радгоспам, іншим державним, кооперативним, громадським підприємствам, установам і організаціям, релігійним організаціям для ведення сільського та лісового господарства.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про основи державної політики у сфері науки і науково-технічної діяльності (в редакції чинній станом на 13.12.1999 р.), самоврядними науковими організаціями, що мають державну підтримку, є Академія наук України та Українська академія аграрних наук. Кошти на їх діяльність щорічно визначаються в бюджеті. Держава безкоштовно надає Академії наук України та Українській академії аграрних наук у довічне користування основні та обігові фонди, що використовуються для діяльності, передбаченої їх статутами.

Наказом Української академії аграрних наук № 103 від 15.04.1992 р. "Про використання основних та обігових фондів наукових установ, господарств, підприємств та організацій, що входять до складу Української академії аграрних наук" за науковими установами, господарствами, підприємствами і організаціями закріплено землю, будівлі, споруди, обладнання, транспортні засоби, техніку та інші основні засоби станом на 01.01.1992 р., згідно з додатком.

Згідно із ч. 3 ст. 8 Закону України Про наукову і науково-технічну діяльність, (в редакції чинній станом на 01.12.1998 р.), державним науковим установам передаються в постійне користування земельні ділянки згідно із законодавством України. Частиною 10 статті 15 цього Закону передбачено, що Держава передає академіям у безстрокове безоплатне користування без права зміни форми власності основні фонди, а також обігові кошти. Земельні ділянки надаються академіям у постійне користування відповідно до земельного законодавства України.

Відповідно до п. б ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України (в редікції чинній на час виникнення спірних правовідносин), землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно із п. в ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України (в редікції чинній на час виникнення спірних правовідносин), сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства.

Відповідно до п. а ч. 2 ст. 92 Земельного кодексу України (в редікції чинній на час виникнення спірних правовідносин), права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою (ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України).

Судовим розглядом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що оскільки земельні ділянки за кадастровими номерами: :04:001:0022 площею 49,6110 га, :04:001:0023 площею 104,0329 га, :04:001:0024 площею 99,2516 га, :04:001:0025 площею 225,8117 га, :04:002:0109 площею 95,9381 га, :04:002:0113 площею 95,2384 га, :04:002:0112 площею 150,2354 га, :04:002:0111 площею 97,3569 га, :04:002:0108 площею 53,4989 га, :04:002:0107 площею 90,7812 га, :04:002:0110 площею 166,229 га, :04:003:0103 площею 88,354 га, :04:003:0110 площею 71,4567 га, :04:003:0108 площею 69,6093 га, :04:003:0109 площею 88,3286 га, :04:003:0102 площею 32,1944 га, :04:003:0106 площею 50,0049 га, :04:003:0104 площею 29,6000 га, :04:003:0112 площею 70,7974га, :04:003:0105 площею 74,6953га, :04:004:0018 площею 66,0354га, :04:004:0019 площею 16,8218га, :04:004:0015 площею 14,4524га, :04:003:0100 площею 14,685га, :04:003:0090 площею 32,1306 га з 1997 року перебувають у постійному користуванні позивача, зареєстровані в Державному земельному кадастрі, а право власності на ці земельні ділянки зареєстровано за державою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, судовим рішенням яке набрало законної сили, щодо вказаних земельних ділянок скасовано Наказ №432, то відповідачем протиправно відмовлено ДП Дослідне господарство Іскра у наданні позивачу в постійне користування цих земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області загальною площею 1947,1509 га.

Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи апелянта, що оскільки ДП Дослідне господарство Іскра відноситься до сільськогосподарських науково-дослідних установ, а тому у відповідача не має правових підстав для передачі земель у постійне користування, зважаючи на необхідність зміни цільового призначення спірних земельних ділянок, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до п. 2.1 Статуту, ДП Дослідне господарство Іскра є державним сільськогосподарським підприємством, яке відповідно до п. 4.3 Статуту користується землею іншими природними ресурсами, відповідно до мети своєї діяльності та чинного законодавства.

Із урахуванням вищевикладеного суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем безпідставно віднесено позивача до сільськогосподарських науково-дослідних установ та навчальних закладів, яким землі сільськогосподарського призначення передаються у користування для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства, а не до сільськогосподарських підприємств, яким ці землі передаються у користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Тобто, у спірних правовідносинах відсутня необхідність зміни цільового призначення земельних ділянок, які позивач просив передати у постійне користування.

Щодо інших доводів апелянта суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки відповідачем протиправно відмовлено позивачу у наданні у постійне користування земельних ділянок, то вимоги про зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Сумській області надати позивачу у постійне користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області загальною площею 1947,1509 га.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.07.2019 р. - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 77, 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про закриття провадження у справі № 480/1805/19.

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.07.2019 року по справі № 480/1805/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 08.11.2019 року