Справа № 559/2010/19
Суддя: Ралець Р. В.
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/2010/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

при секретарі Крушняк О.С.

розглянувши в судовому засіданні в місті Дубно справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 )

до начальника СРПП №1 Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області майора поліції Вірний Віталія Володимировича (адреса вул.Поліщука, 2, смт.Млинів, Млинівського району, Рівненської області)

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що згідно постанови, серія ДПО 18 № 193360 від 12.09.2019 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 12 вересня 2019 року о 09.00 год. позивач керував транспортним засобом та порушив вимогу дорожньої розмітки 1.1 «вузька суцільна лінія», перетнувши її при маневрі обгону та не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена без повного та всебічного з`ясування обставин по справі та підлягає до скасування з наступних підстав.

Рухаючись з м. Дубно у напрямку смт. Млинів, він наздогнав патрульний автомобіль поліції. Не порушуючи ПДР, не вчиняючи ніяких маневрів, нікого не обганяючи, патрульний просигналізував йому вимогу зупинитись і вказав на узбіччя, що ним і було виконано. Відповідач, не представившись, звернувся з вимогою надати йому документи для перевірки і повідомив причину зупинки. Інспектору пояснив, що нічого не порушував і звернувся з вимогою ознайомити його з доказами вчинення ним даного правопорушення, на що йому було відмовлено. Далі відповідач звернувся з вимогою надати йому поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, на що він йому повідомив що поліс у нього присутній, однак відмовився надати його для ознайомлення, посилаючись на те, що причина зупинки є незаконною, оскільки він ПДР не порушував та на його прохання надати докази вчинення вказаного правопорушення йому було відмовлено.

Крім того, протокол про вчинення правопорушення у його присутності не складався, хоча він заперечував факт вчинення ним правопорушення.

Будь-яких доказів, в тому числі показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, якими зафіксовано факт керування автомобілем з порушенням ПДР України йому не пред`явлено.

З винесеною постановою позивач не погоджується, вважає застосоване до нього стягнення є незаконним та необгрунтованим, з огляду на відсутність складу адміністративного правопорушення, а саме ознак умислу та необережності.

На підставі викладеного, позивач просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі.

Позивач подав до суду заву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача до суду не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та дату розляду справи. Клопотань чи заяв про відкладення справи слуханням до суду не надходило.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху (ч.1 ст.122 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити в тому числі: опис обставин, установлених під час розгляду справи (ч.1 ст.283 КУпАП).

З описової частини постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО 18 № 193360 від 12.09.2019 року вбачається, що Ружнілов 12.09.2019 року о 09 год. 00 керував транспортним засобом та порушив вимогу дорожньої розмітки 1.1 «вузька суцільна лінія», перетнувши її при маневрі обгону та не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.8).

Відповідно ч.2 ст. 77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В силу вимог ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана була з`ясувати зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП факт вчинення ним правопорушення має підтверджуватися відповідними доказами. У вказаній постанові про накладення адміністративного стягнення відсутнє посилання на докази, на підставі яких вона виносилася.

Стаття 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює поняття адміністративного правопорушення, як протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Тобто елементом складу адміністративного правопорушення неодмінно повинна бути вина у формі умислу чи необережності.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності пред`являється лише при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригодю, а оскільки жодного доказу вчинення ОСОБА_1 правопорушення чи ДТП на час розгляду справи відповідачем до суду надано не було, останній не зобов`язаний надавати інспектору такий поліс для огляду (аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 27 квітня 2017 року, справа № К/800/13938/17).

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП, тому постанова про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження у справі до закриття.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246, 250 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до начальника СРПП №1 Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області майора поліції Вірний Віталія Володимировича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задоволити

Постанову ДПО 18 № 193360 від 12.09.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.122, ч.1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень скасувати, провадження у справі зарити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області, протягом десяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: