Справа № 200/11599/19-а
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2019 р. Справа№200/11599/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

В якому зазначила, що 09 вересня 2019 року вона достигла пенсійного віку, в зв`язку з чим 15.08.2019 року звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком, однак, разом з рішенням про призначенням пенсії, отримала рішення №576 від 20.08.2019 року «Про незалік стажу при призначенні пенсії за віком». Відповідно до вказаного рішення, до загального страхового стажу не було зараховано наступні періоди роботи:

- з 03.08.1977 року по 07.08.1979 року на Грозненському Нафтопереробному заводі ім. В.І.Леніна;

- з 10.09.1986 року по 03.10.1988 року в Дитячому садку №73;

- з 03.10.1988 року по 01.10.1990 року.

Позивач не погоджується з вказаним рішенням, та зазначає, що всі записи, котрі містяться в трудовій книжці виконані чітко, без виправлень, з підписами відповідних осіб та печатками закладів. Тому позивач вважає рішення Торецького ОУПФУ протиправним, оскільки застосоване законодавство щодо оформлення записів в трудовій книжці не має зворотнього часу. Відповідач таким чином порушує її право на пенсійне забезпечення, в зв`язку з чим ОСОБА_1 просить суд зобов`язати Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до її трудового стажу спірні періоди роботи.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що позивач дійсно 15.08.2019 року зверталась із заявою № 1761 про призначення пенсії за віком, котра частково задоволена рішенням № 77 від 20.08.2019 року про призначення пенсії з 10.08.2019 року. Рішенням № 576 від 20 серпня 2019 року Торецьким ОУПФУ до трудового стажу у зв`язку з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993 року не зараховано:

- період роботи з 03.08.1977 року по 07.08.1979 року на Грозненському Нафтопереробному заводі імені В.І. Леніна - оскільки в даті про прийняття на роботу має місце виправлення;

- період роботи з 10.09.1986 року по 03.10.1988 року в Дитячому садку № 75 - оскільки в даті про прийняття на роботу має місце виправлення;

- період роботи з 03.10.1988 року по 01.10.1990 року - в зв`язку з відсутністю найменування підприємства в заголовку до запису.

Оскільки позивачем не надано жодної довідки щодо підтвердження трудового стажу за спірний період, Торецьким ОУПУ зроблено запит № 6604/02 від 14.08.2019 року до УПФ РФ в місті Грозний щодо надання допомоги у витребуванні довідок про роботу ОСОБА_1 за спірні періоди. Станом на 21.10.2019 року відповіді не надійшло. З наведених підстав відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі № 200/11599/19-а за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

З`ясовуючи, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, якими доказами вони підтверджуються, судом встановлено таке.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .

15 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Торецького ОУПФУ № 77 від 20.08.2019 року призначено пенсію за віком позивачці з 10.08.2019 року, але без зарахування до загального трудового стажу періоду роботи з 03.08.1977 року по 07.08.1979 року на Грозненському Нафтопереробному заводі ім. В.І.Леніна, з 10.09.1986 року по 03.10.1988 року в дитячому садку №73 та з 03.10.1988 року по 01.10.1990 року, відповідно до рішення № 576 від 20 серпня 2019 року (а.с.7).

Відповідно до наданих документів зарахований трудовий стаж роботи позивача склав - 36 років 07 місяців 25 днів (а.с.38).

Відмову у зарахуванні вказаного стажу відповідач обґрунтував наявністю виправлень в записах трудової книжки позивача, відсутністю назви підприємства при прийнятті на роботу та не наданням позивачем відповідних довідок на підтвердження спірного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем надана копія трудової книжки серії № НОМЕР_2 , виданої 03.08.1977 року (а.с.14-20).

Відповідно до запису під № 2 вказана дата про прийом на роботу до Грозненського Нафтопереробного заводу ім.В.І.Леніна - 03.08.1977 року. При огляді вказаного запису встановлено, що вона виповнена одними чорнилами, містить підпис поса дової особи та печатку підприємства, жодних виправлень не містить.

Відповідно до запису під № 14 вказана дата про прийом на роботу до дитячого садку №75 нянею - 10.09.1986 року. Цифри «09» виповнені нечітко. Записи містять підписи посадових осіб, печатку за кладу. Жодних виправлень та дефектів запис не містить.

Запису під № 16 від 03.10.1988 року - «Принята ученицей эл.обмотчиков элементов эл. машин по ремонту эл.двигателей мощностью до 100 Квт» (мовою оригіналу), відповідно до наказу № 87а від 03.10.1988 року, дійсно не передує назва підприємства, на котре прийнята позивач. Наступні записи під №№ 17, 18 містяться інформацію про присвоєння розрядів позивачу, та запис про звільнення під № 19 - «01.10.1990 Уволена по ст.31 КЗОТ РСФСР по собственному желанию» (мовою оригі налу), відповідно до наказу № 86 від 28.09.90 року, містить підпис посадової особи та печатку підприємства - «Грозненський електроремонтний завод», дефектів записи не мають.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України № 1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років. До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року.

Абзацом 1 частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (надалі - Закон №1058-IV) визначено, що страховий стаж - період (строк) протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менші ніж мінімальний страховий внесок.

Спірним у справі є правомірність дій відповідача щодо не включення в страховий стаж для призначення пенсії періодів роботи, які мали місце до впровадження системи персоніфікованого обліку.

При обчисленні страхового стажу позивача, до складу якого входять періоди роботи до впровадження системи персоніфікованого обліку, відповідач мав керуватися документами та порядком, визначеним законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-ІV, а саме трудовою книжкою та положеннями Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ).

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України №1058-ІV, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно з підпунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до пункту 7 параграф "б" цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Суд також зазначає, що до спірних правовідносин слід застосувати норми Постанови Ради Міністрів СРСР від 6 вересня 1973 року № 656 «Про трудові книжки робітників та службовців» та Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, № 162 від 20.06.1974 року, оскільки вони регламентували порядок і умови внесення записів до трудових книжок в період з 1977 року по 1990 рік.

З положень вказаних нормативних актів випливає, що законодавством чітко визначено порядок організації ведення, обліку, зберігання і видачу трудових книжок працівників, а також встановлено відповідальність за порушення такого порядку. Усі записи, які мають відношення до трудової діяльності працівника та вносяться до трудової книжки, можуть бути внесені вичерпним колом осіб, насамперед керівником підприємства, установи, організації в порядку, строк та спосіб, передбачений відповідним законодавством. При цьому, самостійне внесення працівником відомостей щодо своєї трудової діяльності, а також внесення виправлень у разі неправильного або неточного запису не передбачено.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що в нечіткій даті «09» запису в трудовій книжці про прийом на роботу від 10.09.1986 року, даний запис відповідає запису про відповідний наказ № 13 від 10/9-86; нечітке написання цифри «7», про прийом на роботу 03.08.1977 року, в десятиріччі не можна вважати виправленням з цифри «1», оскільки в 1917 році не могли існувати трудові відносини за участі позивача.

Положеннями Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. З метою отримання котрих відповідач звернувся до Управління пенсійного фонду Російської Федерації в місті Грозний.

Разом з цим, суд погоджується з доводами позивача про те, що загальновідомим є факт, що в місті Грозний Чеченської Республіки в періоди 1994-1996 роки та 1999-2009 роки відбувались запеклі бойові дії, під час яких були знищені під приємства та заклади, де працювала позивач, а також архіви.

З урахуванням того, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, в котрій записи про прийняття та звільнення з роботи позивача посвідчено печатками підприємств та підписами відповідальних осіб, формально розцінивши неточності, що містяться в трудовій книжці позивача не можуть бути підставою для обмеження в реалізації конституційного права особи на соціальний захист, в зв`язку з тим, що інших можливостей підтвердження спірного трудовий стажу не існує, суд дійшов висновку що відповідач не спростував належними та допустимими доказами відмову у зарахуванні до пільгового трудового стажу спірних періодів роботи ОСОБА_1 .

Згідно статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, суд не може підміняти орган Пенсійного фонду, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, втручатися в дискреційні повноваження цього органу та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом скасування рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 576 від 20.08.2019 року та зобов`язання відповідача провести перерахунок по пенсії ОСОБА_1 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні щодо зарахування до трудового стажу відповідного періоду роботи позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85200, Донецька область, м.Торецьк, вул. Дружби, буд. 22, ) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення №576 від 20 серпня Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області «Про незалік стажу при призначенні пенсії за віком» ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Зобов`язати Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок пенсії по стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), з урахуванням висновків суду про зарахування періодів роботи:

- з 03.08.1977 року по 07.08.1979 року на Грозненському Нафтопереробному заводі ім. В.І.Леніна;

- з 10.09.1986 року по 03.10.1988 року в Дитячому садку №73;

- з 03.10.1988 року по 01.10.1990 року на Грозненському електроремонтному заводі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85200, Донецька область, м.Торецьк, вул. Дружби, буд. 22, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 11 листопада 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Г.А. Чекменьов