Справа № 420/731/19
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 листопада 2019 року

Київ

справа №420/731/19

адміністративне провадження №К/9901/30869/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Губської О.А.,

суддів: Калашнікової О.В., Дашутіна І.В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2019 року у справі №420/731/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу,

в с т а н о в и в :

08 листопада 2019 року зазначена скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №19 від 29 січня 2019 року щодо відмови в оформленні документів для вирішення питання про визнання позивача біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;

- зобов`язати відповідача у відповідності з процедурою, передбаченою статтею 8 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», прийняти рішення про оформлення документів для вирішення питання, щодо визнання позивача біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2019 року, позовні вимоги задоволено повністю.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що висновки відповідача про належність доказів, оцінка справжності фактів, повідомлених заявником, звернення з відповідними запитами до органів Служби безпеки України, питання своєчасності звернення позивача до органів ДМС та її можливість залишитися на території третьої безпечної країни мали здійснюватися на етапі розгляду заяви після прийняття рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, що передбачено статтею 9 Закону України № 3671-VI. Надані позивачем докази є достатніми для прийняття позитивного рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Не погоджуючись із такими рішеннями, відповідач подав до Верховного Суду касаційну скаргу.

Свою касаційну скаргу скаржник мотивує тим, що судами порушено норми матеріального та процесуального права, а також неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, враховуючи наступне.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням відповідає стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно з частиною 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас, пунктом 2 частини 5 цієї ж норми Кодексу обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 11 частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.

Предметом розгляду даної справи є питання щодо оформлення документів для вирішення питання про визнання позивача біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

З огляду на зазначене, ця справа в розумінні КАС України є справою незначної складності.

Оцінивши доводи касаційної скарги та ухвалені у цій справі судові рішення, колегія суддів відхиляє посилання скаржника на значення даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики у вказаній категорії справ.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Отже, оскільки касаційна скарга Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області подана на судові рішення, прийняті у справі незначної складності, а аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність виняткових обставин справи, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2019 року у справі №420/731/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач О. А. Губська
Судді О. В. Калашнікова
І. В. Дашутін