Справа № 200/11508/19-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 р. Справа№200/11508/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов`язання вчинити дії щодо повторного розгляду заяви від 02.07.2018 року № 1200 про призначення пенсії на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов`язання вчинити дії щодо повторного розгляду заяви від 02.07.2018 року № 1200 про призначення пенсії на пільгових умовах. Просив визнати неправомірними відповідача щодо не зарахування до спеціального (пільгового) страхового стажу ОСОБА_1 строкової військової служби в лавах Радянської Армії з 30.10.1986 року по 26.12.1988 року та часу знаходження на інвалідності в зв`язку із професійним захворюванням на виробництві з 29.07.1988 року по 01.05.2005 року та зобов`язати відповідача з урахуванням висновків суду по справі повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах № 1200 від 02.07.2018 року зарахувавши до його спеціального (пільгового) страхового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах період строкової військової служби в лавах Радянської Армії з 30.10.1986 року по 26.12.1988 року та час знаходження позивача на інвалідності в зв`язку із професійним захворюванням на виробництві з 29.07.1998 року по 01.05.2005 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при призначенні йому пенсії, відповідачем не було зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 період строкової військової служби в лавах Радянської Армії з 30.10.1986 року по 26.12.1988 року та час знаходження позивача на інвалідності в зв`язку із професійним захворюванням на виробництві з 29.07.1998 року по 01.05.2005 року.

Отже, позивач вважає що відповідачем невірно підрахований пільговий стаж, у зв`язку із чим він був змушений звернутися із позовом до суду.

30 вересня 2019 року відкрито провадження по справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 року вирішено розглядати справу № 200/11508/19-а за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 12 листопада 2019 року.

Представники сторін до судового засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому, посилаючись на норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку пенсії) відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 22-1 від 25.11.2005 року; наказу Міністерства праці та соціальної політики України «Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах» від 18.11.2005 року № 383; роз`яснення Міністерства соціального захисту та населення України та Міністерства праці України «Про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 10.05.1993 року № 01-3/406-02-2; Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників, від 29.07.1993 року № 58, Кодексу законів про працю просив відмовити ОСОБА_1 у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

02 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою № 1200 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У червні 2019 року позивачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Під час розгляду заяви про призначення пенсії за віком на пільгових № 1200 від 02.07.2018 року відповідач визначив наявність у позивача спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком № 1 в загальній кількості 13 років 07 місяців 05 днів. Згідно розрахунку стажу ОСОБА_1 відповідач йому не зарахував період строкової військової служби в лавах Радянської Армії з 30.10.1986 року по 26.12.1988 року та період знаходження позивача на інвалідності у зв`язку із професійним захворюванням на виробництві з 29.07.1998 року по 01.05.2005 року.

Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1058- ІV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

У відповідності зі статтею 26 Закону № 1058-ІV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно п. 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці на списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону і в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 року (далі - Закон № 1788-XII).

Відповідно до положень п. 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV, положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058-ІV визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Частиною 1 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж визначено як період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Застрахованою особою є фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися в установленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Згідно абзацу 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

На підставі частини 1 статті 44 Закону №1058-ІV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Закон № 1788-XII відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

У відповідності до статті 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), відповідно до якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

В матеріалах справи наявна трудова книжка позивача серії НОМЕР_2 , в якій за спірний період наявні відомості про те, що ОСОБА_1 09 вересня 1998 року був звільнений по стану здоров`я по III групі інвалідності, трудове каліцтво з ДВАТ шахта № 2 «Новогродівська».

Зазначені записи у трудовій книжці позивача скріплені печаткою підприємства та дефектів не мають.

Факт знаходження позивача на інвалідності в зв`язку з отриманим професійним захворюванням підтверджується актом розслідування хронічного професійного захворювання від 09.07.1998 року та відповідними довідками МСЕК.

Таким чином, з урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що надані позивачем документи є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами пільгового стажу, який має враховуватися при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за період перебування на інвалідності у зв`язку з трудовим каліцтвом з 29.07.1998 року по 01.05.2005 року, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щодо неврахування Селидівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області до спеціального стажу позивача періоду його строкової військової служби в лавах Радянської Армії в період з 30.10.1986 року по 26.12.1988 року, суд зазначає наступне.

Як вбачається з записів трудової книжки НОМЕР_2 позивач проходив службу в лавах Радянської армії з 30.10.1986 року по 28.12.1988 року, одразу за закінченням цього періоду позивач 20 березня 1989 року був прийнятий учнем гірничого підземним на ділянку шахтного транспорту № 2.

Згідно списку № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, тобто в редакції, чинній на момент призову позивача до лав Радянської Армії, вбачається, що професія електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту устаткування (1010300а-19931) відносилася до професій, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З 1 січня 2006 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби» який абз. 2 п. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено двома реченнями такого змісту: «Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалась за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах».

Конституційний суд України в своєму рішенні № 1-рп/99 від 09.02.1999 року зазначив, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Оскільки раніше діючим законодавством СРСР передбачалось що період проходження строкової служби прирівнюється за вибором або до роботи, яка передувала цьому періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду (пункт 109 розділу VIII Постанови Совміна СРСР від 03.08.1972 року № 590), враховуючи що діючий Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не містить жодних виключень щодо застосування цього положення, суд приходить до висновку, що в даному випадку, виходячи із дії загальної правової норми права у часі, підлягає застосуванню саме постанова ради міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 року.

Отже, відповідач діяв із порушенням чинного законодавства не зарахувавши до пільгового стажу ОСОБА_1 період його строкової військової служби в лавах Радянської Армії з 30.10.1986 року по 26.12.1988 року.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати страховий та пільговий стаж позивача, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача, буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву з врахуванням вищенаведених обставин.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 768,40 грн. (квитанція 0.0..1 від 25.07.2019 року).

Керуючись ст.ст.2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, 6, ) про зобов`язання вчинити дії щодо повторного розгляду заяви від 02.07.2018 року № 1200 про призначення пенсії на пільгових умовах - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, 6, ) щодо не зарахування спеціального (пільгового) страхового стажу ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) періоду його строкової військової служби в лавах Радянської Армії з 30.10.1986 року по 26.12.1988 року та часу знаходження на інвалідності в зв`язку з професійним захворюванням на виробництві з 29.07.1998 року по 01.05.2005 року.

Зобов`язати Селидівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, 6, ) з урахуванням висновків суду по справі повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах № 1200 від 02.07.2018 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, 6, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко