Справа № 683/2662/19
Суддя: Завадська О. П.
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 683/2662/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого судді Завадської О.П.

при секретарі Васічевій О.В.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові Хмельницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області ВО НС в м. Ковель про скасування постанови в справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі,

встановив:

30 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області ВО НС в м. Ковель про скасування постанови в справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії НК № 327972, складеного 28 червня 2019 року поліцейським роти з обслуговування м. Ковеля УПП у Волинській ДПП рядового поліції Данилюка А.М. В заявленому позові позивач просить поновити строк для звернення до суду, оскільки копію постанови не отримував. Про її існування стало відомо лише з листа Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Хмельницькій області від 04 вересня 2019 року про відкриття виконавчого провадження, який отримав 12 13 вересня 2019 року, куди одразу ж звернувся для ознайомлення. Також підтвердив, що всередині серпня 2019 року на його адресу надходив лист від відповідача, однак через невірне зазначення на конверті його прізвища він його не отримав.

В судовому засіданні позивач після перегляду відеозапису з нагрудної камери поліцейського визнав факт зупинки поліцейським з приводу перевищення швидкості руху в межах населеного пункту. Підтвердив, що йому вручалась постанова на місці її складання, однак він відмовився її отримувати, і, що все зафіксоване на відеозапису відповідає дійсності. Погодився сплатити штраф в розмірі 250 грн., не 500 грн.

Відповідач направив відзив на адміністративний позов, де просив залишити позов без розгляду у зв`язку із закінченням строків звернення до суду та розгляд справи проводити у його відсутності, мотивуючи тим, що оскаржувану постанову винесено 28 червня 2019 року і в той же день оголошено та вручалася позивачу, однак позивач отримувати її відмовився та відмовився її підписувати, при цьому усно визнав перевищення швидкості руху на 40 км/год. Звернувся до суду із позовом про оскарження останньої 30 вересня 2019 року, тобто з пропуском 10-денного строку звернення до суду для оскарження постанови, про що надано суду відеофіксацію на підтвердження відмови отримувати постанову на місці її винесення.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Як вбачається із п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 288 КУпАП, постанову по справі може бути оскаржено до іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом; скарга подається в орган (посадовій особі), який виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Зі змісту оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що позивач відмовився від підпису в отриманні копії постанови, що останнім підтверджено у судовому засіданні.

Із оглянутого в судовому засідання відеозапису вбачається, що поліцейський неодноразово роз`яснював позивачу порядок її оскарження, зокрема зазначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Позивач також підтвердив направлення відповідачем всередині серпня 2019 року йому листа та ознайомлення з оскаржуваною постановою 12-13 вересня 2019 року в місцевого відділі державної виконавчої служби.

З огляду на встановлене, у позивача було наявне право на оскарження даної постанови до вищестоящого органу, або шляхом подачі позову до суду протягом десяти днів з дня її винесення, однак, у вказаний строк позивач не реалізував своє право на оскарження постанови.

Керуючись ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається із рішення Європейського суду з прав людини від 28.03.2006 року у справі ОСОБА_2 проти України (заява №23436/03), суд зазначає, що статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

Разом з тим, ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити про те, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як вбачається із ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на встановлене, підстави пропуску строку звернення до суду вказані позивачем слід визнати неповажними та за відсутності інших підстав поважності пропуску строку звернення до суду, суд вважає за необхідне відмовити у клопотанні позивача щодо поновлення строку звернення до суду, а відтак клопотання відповідача щодо залишення позову без розгляду підлягає задоволенню.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 2, 6, 122, 123, 240, 241, 248, 256, 294, 295 КАС України,

постановив:

Залишити без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області ВО НС в м. Ковель про скасування постанови в справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії НК № 327972 від 28 червня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ________________