Справа № 280/3388/19
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 280/3388/19
Суддя І інстанції - Новікова І.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року у справі №280/3388/19 за позовом ОСОБА_1 до Токмацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Токмацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, згідно з яким, просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не поновлення пенсії позивачу; визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у поновленні пенсії позивачу викладене в листі відповідача від 02.01.2019 та зобов`язати відповідача вчинити певні дії - провести поновлення виплати позивачу пенсії з 07.10.2009, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Токмацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача вчинити певні дії за період 07 жовтня 2009 року по 11 січня 2019 року залишено без розгляду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року позов задоволено частково.

Суд, визнав протиправною бездіяльність Токмацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язав Токмацьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести поновлення, нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з 11 січня 2019 року. В задоволені решти позовних вимог відмовив.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині строку з якого має бути поновлена пенсія та в частині відмови у задоволені позовних вимог щодо проведення індексації і компенсації втрати частини доходів, позивач оскаржив його до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить змінити рішення суду першої інстанції в частині строку з якого має бути поновлена пенсія позивачу та зобов`язати відповідача вчинити дії - провести поновлення виплати пенсії з 07.10.2009 року відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з проведенням індексації і компенсації втрати частини доходів.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що позивач не був обізнаний про порушення свого права щодо отримання пенсії. Зазначає про те, що практика ЄСПЛ свідчить про необхідність ефективного судового захисту прав особи, яка звернулася до суду. Крім того, зазначає про те, що після поновлення позивачу виплати пенсії така пенсія повинна виплачуватися з одночасним проведенням індексації і виплати компенсації втрати частини доходів.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому фіксування судового засідання відповідно до ст. 229 КАС України не здійснюється.

При цьому клопотання представника ОСОБА_1 Меламеда Вадима про відкладення розгляду справи не може бути задоволено, з огляду на те, що вибір транспорту та завчасне прибуття до суду покладається на сторін у справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що позивач перебував на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Токмацькому районі Запорізької області та отримував пенсію за віком.

З 01 листопада 2001 року позивачу було припинено виплату пенсії, у зв`язку із виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю.

19 грудня 2018 року позивач через уповноваженого представника звернувся до Токмацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про поновлення виплати раніше призначеної пенсії (а.с.35-36).

Листом Токмацького об`єднаного УПФУ в Запорізькій області від 02.01.2019 №61/М-7 позивачу було відмовлено у поновленні виплати раніше призначеної пенсії (а.с.37-38).

Правомірність дій відповідача щодо відмови у поновленні позивачу виплати пенсії починаючи з 07 жовтня 2009 року з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції оскаржується позивачем виключно в частині строку з якого має бути поновлена виплата пенсії позивачу та в частині відмови у задоволені позовних вимог щодо поновлення виплати пенсії з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції лише в цій частині.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що питання щодо строку звернення до суду з цим позовом вирішено ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року, яка у відповідності до вимог пункту 12 частини 1 статті 294 КАС України може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Проте, позивач зазначену ухвалу суду не оскаржує. Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року, яке оскаржується позивачем не містить обґрунтувань щодо застосування наслідків пропуску строку звернення до суду встановленого КАС України, а тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості надати оцінку висновкам суду першої інстанції щодо зазначених вимог.

Оскільки позивачем ухвала Запорізького окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року не оскаржується, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року не містить висновку щодо застосування наслідків пропуску строку звернення до суду встановленого КАС України, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Щодо доводів скаржника про те, що пенсія позивачу повинна бути поновлена та виплачуватись з одночасною виплатою компенсації втрати частини доходів та індексації, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

У відповідності до абзацу 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси, і просити про їх захист шляхом передбаченим цією нормою.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення).

Тобто, встановлення факту наявності порушення права, свободи чи інтересу особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковим під час судового розгляду.

Таким чином, обов`язковою умовою для визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень є наявність факту порушення останнім прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулась за їх судовим захистом.

Відсутність порушеного права (свободи, охоронюваного законом інтересу) чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову у задоволенні позову.

Як вбачається з матеріалів справи предметом спору у цій справі є дії відповідача щодо відмови позивачу у поновленні виплати пенсії, а не розмір її виплати чи відмова відповідача виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів та індексації, оскільки відповідач не здійснював позивачу нарахування пенсії, а отже встановити чи буде порушено право позивача на виплату розміру пенсії у встановленому законом порядку є неможливим, як наслідок такі вимоги позивача є передчасними як і вимоги позивача щодо виплати компенсації втрати частини доходів та індексації.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду в частині, що оскаржується позивачем не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник