Справа № 240/17/19
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/17/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Попова О.Г.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

05 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Ватаманюка Р.В. Драчук Т. О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Аніщенко А.О.,

представника позивача: Козиря В.К.,

представника відповідача: Синицької Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Ліктрави" до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 20.09.2018,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2019 року ПАТ «Ліктрави» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 20.09.2018.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 14 травня 2019 року позовну заяву задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення № та № від 20.09.2018.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову в задоволенні позову. Апеляційну скаргу відповідач обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Разом з тим, апелянт зазначає, що судом першої інстанції прийнято рішення без встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зокрема апелянт зазначає, що при проведенні перевірки встановлені обставини використання ТОВ «Ліктрави» імпортованого на митну територію України товару «Листя Стевії» для виготовлення продукції, що використовується в харчових цілях, а тому підлягає класифікації у товарній позиції 1212 за кодом 1212 99 95 90 УКТЗЕД.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги в повному обсязі та просила її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив щодо доводів апеляційної скарги в повному обсязі та просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши, суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням ДФС у Житомирській області була проведена невиїзна документальна перевірка приватного акціонерного товариства «Ліктрави» з питань дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності класифікації згідно з УКТЗЕД товару №1 за МД № 101060000/2015/014999 від 24.09.2015, товару № 1 за МД № 101060002/2016/005453 від 25.07.2016, товару №1 за МД № UA 101070/2017/014561 від 24.07.2017, товару № 2 за МД № UA101070/2018/026934 від 01.08.2018.

За наслідками проведеної перевірки складено акт № 1033/06-30-14-09/00481181 від 04.09.2018 (а.с.24-42), згідно висновків якого позивачем допущено порушення:

1) ч.1 ст.69 ч.4 ст.280 Митного кодексу України, положень Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, затверджених ЗУ «Про Митний тариф України», в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на загального суму 296522,64 грн., в т.ч. за МД:

- №101060000/2015/014999 від 24.09.2015 (товар№1) на суму 80544,27 грн.;

-№101060002/2016/005453 від 25.07.2016 (товар№1) на суму 150736,25 грн.;

- №UA 101070/2017/014561 від 24.07.2017 (товар№1) на суму 65242,12 грн.

2) ч.1 ст.69 ч.4 ст.280 Митного кодексу України, положень Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, затверджених ЗУ «Про Митний тариф України», в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на загального суму 59304,52 грн., в т.ч. за МД:

- №101060000/2015/014999 від 24.09.2015 (товар№1) на суму 16108,85 грн.;

- №101060002/2016/005453 від 25.07.2016 (товар№1) на суму 30147,25 грн.;

- №UA 101070/2017/014561 від 24.07.2017 (товар№1) на суму 13048,42 грн.

На підставі вказаного акту перевірки податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 20.09.2018:

- за №, яким ПРАТ «Ліктрави» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ввізне мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності на суму 370653,30 коп., в тому числі за податковими зобов`язання на суму 296522,64 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 74130,66 грн. (а.с. 20);

- № , відповідно до якого ПРАТ «Ліктрави» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів (крім податку на додану вартість від операцій з ввезення лікарських засобів) всього на суму 74130,65 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями на суму 59304,52 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 14826,13 грн. (а.с.22).

Не погоджуючись з зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що імпортований позивачем товар щодо правильності декларування кодів якого проведена документальна перевірка, пройшов митне оформлення, а митні декларації, в яких товариство задекларувало до ввезення на митну територію України вище вказаний товар за кодом 1211 90 85 00 УКТЗЕД, були прийняті митним органом та імпортований товар випущений у вільний обіг. Будь-яких сумнівів при здійсненні митного оформлення щодо класифікації товарів не виникало.

При цьому, судом першої інстанції не прийнято до уваги посилання податкового органу на можливість застосування рішення Запорізької митниці ДФС від 23.02.2015 № КТ-105-2015, яким визначено код товару «Частини рослин сушені: листя стевії Stevia Leaf (cушені). Ботанічна назва - листя стевії медової (Stevia Reabaudiana Bertoni)» 1212 99 95 90 згідно УКТЗЕД, оскільки Житомирською митницею ДФС на момент митного оформлення товару (№ 1 - Листя Стевії) вказане рішення при аналізі інформації, наявної в АСМО «Інспектор» не було взято до уваги.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Статтею 248 Митного кодексу України передбачено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема: код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурну вартість товарів; митну вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (стаття 257 МК України).

Згідно з статтею 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто стосовно товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД, яка складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення згідно з УКТ ЗЕД.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Згідно з частиною п`ятою статті 69 Митного кодексу України під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

В силу приписів частини шостої статті 69 МК України штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийняте на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Статтею 345 МК України передбачено, що органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, зокрема, щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, перевіркою встановлено порушення позивачем: 1) ч.1 ст.69 ч.4 ст.280 Митного кодексу України, положень Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, затверджених ЗУ «Про Митний тариф України», в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на загального суму 296522,64 грн., в т.ч. за МД:

- №101060000/2015/014999 від 24.09.2015 (товар№1) на суму 80544,27 грн.;

-№101060002/2016/005453 від 25.07.2016 (товар№1) на суму 150736,25 грн.;

- №UA 101070/2017/014561 від 24.07.2017 (товар№1) на суму 65242,12 грн.

2) ч.1 ст.69 ч.4 ст.280 Митного кодексу України, положень Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, затверджених ЗУ «Про Митний тариф України», в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на загального суму 59304,52 грн., в т.ч. за МД:

- №101060000/2015/014999 від 24.09.2015 (товар№1) на суму 16108,85 грн.;

- №101060002/2016/005453 від 25.07.2016 (товар№1) на суму 30147,25 грн.;

- №UA 101070/2017/014561 від 24.07.2017 (товар№1) на суму 13048,42 грн.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється відповідно до УКТ ЗЕД, яка побудована на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів (ГС) та Комбінованої номенклатури Європейського Союзу, Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з урахуванням приміток до розділів і груп та визначальних для класифікації характеристик товару.

Згідно з п.2. п.3. Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. № 428, УКТ ЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України "Про Митний тариф України", що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів.

Класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює особа, яка подає декларацію.

Орган доходів і зборів здійснює контроль за такою класифікацією, може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта. Повноваження податкового органу щодо самостійного визначення коду товару не є дискреційними та обумовлені виключно наявністю порушення правил класифікації з боку декларанта.

Так, на думку відповідача, під час декларування товару №1 «Листя Стевії» за вищезазначеними митними деклараціями позивачем неправильно здійснено класифікацію вказаного товару, а саме: у товарній позиції 1211 за кодом 1211 90 85 00 УКТЗЕД (ставка ввізного мита 0%), тоді як імпортований на митну територію України товар «Листя Стевії» використовується для харчових цілей та підлягає класифікації у товарній позиції 1212 за кодом 1212 99 95 90 УКТЗЕД (ставка ввізного мита 15%).

У апеляційній скарзі апелянт зазначає, що імпортований на митну територію територію України ПрАТ «Ліктрави» товар №1 використовується позивачем для харчових цілей, а саме для виробництва добавки дієтичної «Стевія», яка застосовується для підсолоджування харчових продуктів.

Як вбачається з Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами:

Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

(a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Як встановлено судовим розглядом, товар, щодо якого ГУ ДФС у Житомирській області прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, класифікований позивачем у товарній позиції 1211 згідно з УКТЗЕД.

Відповідно до Закону України "Про митний тариф України" при ввезенні товару за кодом УКТ ЗЕД встановлена ставка мита у розмірі 0%.

Наказом ДФС України від 09.06.2015 №401 затверджено "Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності".

До товарної позиції 1211 включаються: рослини, частини рослин, насіння та плоди, які використовуються в основному у парфумерії, медицині або для боротьби з комахами, паразитами тощо, свіжі або сушені, порізані або непорізані, подрібнені або неподрібнені, мелені або немелені.

Товарна позиція 1212 згідно з УКТ ЗЕД має наступний опис: плоди ріжкового дерева, морські та інші водорості, цукрові буряки та цукрова тростина, свіжі, охолоджені, морожені або сушені, подрібнені або неподрібнені; кісточки, ядра плодів та інші продукти рослинного походження (включаючи несмажені корені цикорію виду Cichorium intybus sativum), які використовуються в основному для харчових цілей, в іншому місці не зазначені.

Таким чином, різниця між товарними позиціями 1211 та 1212 полягає в їх цільовому призначенні.

Спірні правовідносини у даній справі виникли між сторонами з приводу правильності визначення коду товару, що ввозився позивачем на територію України згідно з УКТ ЗЕД, а також митних платежів, що підлягали сплаті до Державного бюджету у зв`язку з розмитненням товару.

Даючи правову оцінку доводам апеляційної скарги відповідача стосовно наявності підстав для класифікації товару - "Листя Стевії" за кодом 1212 99 95 90 згідно з УКТ ЗЕД, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

На думку суду, при декларуванні товару у товарній позиції 1211 призначення товару повинно підтверджуватись відповідними документами виробника, дозволами відповідних держорганів України щодо використання для виробництва лікарських засобів. Якщо товар використовується як харчова добавка, то товар «Листя Стевії» включається до товарної позиції 1212.

Так, в обрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що товар «Листя Стевії» використовується при виготовленні лікарського засобу «Садіфіт», а тому повинен класифікуватись за кодом товару 1211 90 85 00 згідно УКТ ЗЕД. Згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України від 25.08.2011 №535 "Стевії листя (листя субстанція)" у мішках, тюках для виробництва нестерильних лікарських форм включено до переліку зареєстрованих лікарських засобів, які вносяться до державного реєстру лікарських засобів.

Згідно наданої позивачем інструкції для медичного застосування препарату «Садіфіт», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я від 23.05.2012 №373 до складу лікарського засобу входять діючі речовини: 1 грам збору містить: топінамбура бульб 0,2 г, стевії листя 0,2 г, чорниці пагони 0,2 г, квасолі стулок плодів 0,2 г, чаю зеленого 0,15 г, мяти перцевої листя 0,05 г.

Отже, з наведеного вбачається, що до складу лікарського засобу «Садіфіт», окрім іншого, входить діюча речовина «Листя Стевії».

Із наданих позивачем податкових накладних за період перевірки вбачається, що лікарських засіб «Садіфіт» складовою якої є «Листя Стевії» постійно реалізовувався, що відображалось в податковій звітності.

Таким чином, вказаним підтверджується те, що «Листя Стевії» використовувалося позивачем для виготовлення лікарського засобу «Садіфіт».

Отже, враховуючи вищевикладені норми та обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про належність імпортованого позивачем товару "Листя Стевії" до товарної категорії УКТ ЗЕД 1211 90 85 00, а не 1212 90 85 00, як вказує відповідач, а тому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення даного позову та скасування оскаржуваних позивачем податкових повідомлень рішень.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що під час здійснення митного контролю, митний орган прийнявши від позивача митні декларації погодився з відомостями щодо коду товару 1211 90 85 00 згідно УКТ ЗЕД зазначеному в митних деклараціях та застосував нульову ставку ввізного мита. Тобто з боку посадових осіб митного органу зауважень до вказаних митних декларацій поданих позивачем не було.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень форми № та № від 20.09.2018, при цьому, апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені ст. 317 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню, оскільки доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, при повному з`ясуванні усіх обставин справи, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 12 листопада 2019 року.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Ватаманюк Р.В. Драчук Т. О.