Справа № 360/3516/19
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

05 листопада 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3516/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шембелян В.С.,

за участю секретаря судового засідання - Полякової В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2 ) до Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області (далі - відповідач, управління, УПФУ в м.Сєвєродонецьку), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії - рішення Управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 28.02.2019 року № 298/2019 про відмову в зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи;

- зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи періоди роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2 в Сєвєродонецькому державному виробничому підприємстві Об`єднання Азот, а саме:

з 14.08.1995 по 01.07.1999 на посаді покрівельника з рулонних покрівель та покрівель зі штучних матеріалів житлово-комунального відділу Сєвєродонецького державного виробничого підприємства «Об`єднання Азот» (3 роки, 10 місяців, 17 днів);

з 01.07.1999 по 01.09.2000 на посаді покрівельника з рулонних покрівель та покрівель зі штучних матеріалів управління житлово-комунального господарства Сєвєродонецького державного виробничого підприємства «Об`єднання Азот» (1 рік, 2 місяці, 0 днів);

з 02.09.2000 по 07.12.2001 на посаді покрівельника з рулонних покрівель та покрівель зі штучних матеріалів Сєвєродонецького комунального житлово-експлуатаційного об`єднання №1 (1 рік, 3 місяці, 5 днів);

з 22.09.2002 по 27.02.2003 на посаді покрівельника з рулонних покрівель та покрівель зі штучних матеріалів Сєвєродонецького комунального житлово-експлуатаційного об`єднання №1 (1 рік, 1 місяць, 5 днів);

-зарахувати ОСОБА_2 до стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці період роботи в Акціонерному товаристві закритого типу «Спеценергоремонт» за списком №2 з 26.12.1988 по 17.10.1990 (1 рік, 10 місяців, 25 днів).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням відповідача від 28.02.2019 за № 298/2019 відмовлено позивачу у призначені пільгової пенсії за вислугу років, у зв`язку з відсутністю стажу для призначення відповідного виду пенсії.

Позивач вважає зазначне рішення незаконними та такими, що суттєво порушує його права на соціальний захист, оскільки записи трудової книжки позивача містять необхідні відомості для призначення пенсії за віком на пільговимх умовах, крім того, позивачем надано для підтвердження стажу роботи уточнюючі довідки. Таким чином, відповідач грубо порушив діюче законодавство України.

Ухвалою суду від 12 серпня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано час позивачу час для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду доказів на підтвердження сплати судового збору за подання адміністративного позову до Луганського окружного адміністративного суду за зазначеними реквізитами (а.с.48).

Ухвалою суду від 11 вересня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.1,2).

03.10.2019 судовий розгляд справи відкладено для надання часу позивачу для ознайомлення з відзивом (а.с.78).

03.10.2019 від представника Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області надійшов відзив на позов від 03.10.2019 № 20684/07-22, в якому зазначено, що управління заперечує проти заявлених вимог з таких підстав.

22.01.2019 позивач звернувся до управління із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Період роботи з 14.08.1995 по 01.09.2000, згідно довідки №282 від 27.04.2016, до пільгового стажу зарахувати неможливо, оскільки пільгову довідку надає ПАТ «Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ», який не є правонаступником житлово-комунального відділу та управління житлово-комунального господарства. Відповідно до наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування комісія з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області прийнято рішення №05/40 від 07.06.2018 про неможливість зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком №2 період роботи з 26.12.1988 по 31.10.1990 на підприємстві «Спеценергоремонт» у зв`язку з неможливістю визначення за наданими архівними документами, які знаходяться на зберіганні в архівній установі: характеру роботи саме в шкідливих умовах праці та виду виробництва згідно із Списком №2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, що був чинний на період роботи заявника.

На підставі вищевикладеного, періоди роботи позивача з 14.08.1995 по 01.09.2000, з 26.12.1988 по 31.10.1990 не можливо врахувати до пільгового стажу.

Згідно з трудовою книжкою та довідками №115,116 від 05.11.2018 до пільгового стажу зараховуються періоди роботи покрівельником по рулонних покрівлях та по покрівлях з штучного матеріалу КП «Житлосервіс «Добробут» з 02.09.2000 по 07.12.2001 та з 22.02.2002 по 27.03.2003.

Відповідно до наявних документів, пільговий стаж ОСОБА_2 за Списком №2 складає - 1 рік 5 місяців 26 днів.

На підставі вищенаведеного, відповідно до частини 5 статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та наданих документів управлінням було прийнято Рішення від 28.02.2019 №298/2019 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що позивач не має 12 років 6 місяців пільгового стажу, а також недостатньо пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням віку.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за відсутності учасників справи, які до судового засідання не прибули, просили суд розглянути справу за їх відсутності.

Отже, спірним питанням цієї справи є наявність пільгового стажу роботи у позивача, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини, що склалися між сторонами.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, чоловіки - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 27 років, з них не менше 12 років на зазначених роботах.

Особам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Згідно з паспортом позивача серії НОМЕР_1 , виданого 19.02.2001 Сєвєродонецьким МВУМВС України в Луганській області, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на час звернення до відповідача досяг 55 років (а.с.13,14).

22 січня 2019 року позивач згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування звернувся до управління Пенсійного фонду України в м.Сєєвродонецьку Луганської області із заявою про призначення пенсії за віком за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених КМУ (а.с.61).

За результатами розгляду заяви ОСОБА_2 від 22.01.2019 управлінням прийнято рішення від 28.02.2019 № 298/2019 про відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії на пільгових умовах за віком у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи (а.с. 70,71).

Відповідно до вищезазначеного рішення до пільгового стажу позивача згідно з трудовою книжкою позивача та довідок № 115 та №116 від 05.11.2018 до пільгового стажу зараховано періоди роботи покрівельником по рулонних покрівлях та по покрівлях з штучного матеріалу КП «Житлосервіс «Добробут» з 02.09.2000 по 07.12.2001 та з 22.02.2002 по 27.03.2003.

До пільгового стажу не зараховані періоди роботи:

- з 14.08.1995 по 01.09.2000, оскільки пільгову довідку № 282 від 27.04.2016 видано ПАТ «Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ», який не є правонаступником житлово-комунального відділу та управління житлово-комунального господарства в яких в зазначені періоди працював позивач;

- з 26.12.1988 по 31.10.1990 на підприємстві «Спеценергоремонт», у зв`язку з неможливістю визначення за наданими архівними документами, які знаходяться на зберіганні в архівній установі: характеру роботи саме в шкідливих умовах праці та виду виробництва згідно із Списком №2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, що був чинний на період роботи заявника.

Таким чином, відповідач дійшов висновку, що стаж роботи позивача на пільгових умовах за Списком № 2 складає 1 рік 05 місяців 26 днів, якого недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, спірними періодами пільгового стажу позивача, в зарахуванні якого відповідачем відмовлено, є періоди:

- з 14.08.1995 по 01.07.1999 на посаді покрівельника з рулонних покрівель та покрівель зі штучних матеріалів житлово-комунального відділу Сєвєродонецького державного виробничого підприємства «Об`єднання Азот»;

- з 01.07.1999 по 01.09.2000 на посаді покрівельника з рулонних покрівель та покрівель зі штучних матеріалів управління житлово-комунального господарства Сєвєродонецького державного виробничого підприємства «Об`єднання Азот»;

- з 26.12.1988 по 17.10.1990 в Акціонерному товаристві закритого типу «Спеценергоремонт».

Трудова книжка серії НОМЕР_2 містить наступні записи про трудову діяльність позивача за спірні періоди роботи (а.с.16-26):

в спеціалізованому підприємстві «Спеценергоремонт»:

- 26.12.1988 прийнято слюсарем ремонтником 3 розряду по ремонту і обслуговуванню технологічних установок на підставі наказу № 364/з від 26.12.1988 (запи № 7);

- 29.12.1988 присвоєна суміжна професія стропальника 2 розрядку на підставі наказу 20-к (запис № 8);

- 07.03.1989 присвоєна суміжна професія газорізальника 2 розряду на підставі наказу № 20/к від 07.03.1989 (запис № 9);

- 31.10.1990 звільнено за власним бажанням а підставі наказу № 271/у від 17.10.90 (запис № 10).

в Сєвєродонецькому виробничому об`єднані «Азот» (18.10.1994 Сєвєродонецьке виробниче об`єднанння «Азот» перейменоване в Державне виробниче підприємство «Об`єднання Азот»):

- 21.11.1990 прийнято покрівельником житлово-комунального відділу 5 розгряду на підставі наказу № 91к від 31.11.1990 (запис № 11);

- 14.08.1995 переведено покрівельником по рулонним покрівлям і покрівлям зі штучних матеріалів 5 розряду в тому ж відділі на підставі розпорядження № 100 від 14.08.1995 (запис № 12);

- 01.07.1999 переведено покрівельником по рулонним покрівлям та покрівлям зі штучних матеріалів управління житлово-комунального господарства на підставі наказу № 64к від 20.08.1999 (запис № 13);

- 01.09.2000 звільнено на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України, наказ №69-к від 05.09.2000 (запис № 14).

Крім того, трудова книжка позивача містять записи про проведення атестації робочого місця позивача в Державному виробничому підприємстві «Об`єднання Азот» та підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі наказів № 437 від 04.07.1994 та № 396 від 25.03.2000.

Для підтвердження пільгового стажу роботи за період з 26.12.1988 по 31.10.1990 в спеціалізованому підприємстві «Спеценергоремонт» позивачем надано довідку від 11.05.2007 № 11/1698-33, видану Управлінням праці та зайнятості населення Головного управління праці та соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації, відповідно до якої в АТЗТ «Спеценергоремонт» проведено атестацію робочих місць за умовами праці, що підтверджується наказом про підсумки атестації робочих місць за умовами праці від 09.11.1999 № 33 (а.с.31). Проте, в даній довідці не зазначено робота на яких саме посадах передбачає право на пенсію на пільгових умовах.

Також надано довідку від 11.05.2016 № 1598/01-26, видану Трудовим архівом Лисичанської міської ради, в якій зазначено, що ОСОБА_2 прийнятий «сл.рем.» (так зазначено у документі) з 26.12.1988 по 31.10.1990 (а.с.32). Але з зазначеної довідки не можливо встановити посаду на якій працював позивач. Крім того, листом Трудового архіву Лисичанської міської ради від 11.05.2018 № 1923/01-26 повідомлено про неможливість вказати повну назву професії позивача на зазначеному підприємстві за період з 26.12.1988 по 31.10.1990, оскільки у розрахункових відомостях вищевказаного підприємства професія вказана скорочено (а.с.34).

Суд вирішує справу на підставі таких вимог чинного законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Закону передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 63 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Підпунктом 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Згідно статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії, серед іншого, додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Отже, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 01.12.2005 за № 1451/11731, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Таким чином, з викладених законодавчих норм вбачається, що правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування є набуття нею відповідного стажу при виконанні робіт, передбачених Списком № 2.

При цьому, за правилами застосування Списку № 2, визначеними у наведених вище правових нормах, якщо пільгова робота виконувалася до 31.12.1991, то застосовується Список № 2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173; якщо виконання пільгової роботи продовжувалося після 01.01.1992 або розпочато після цієї дати, але не більше як до 11.03.1994, то застосовується Список № 2, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10; якщо пільгова робота продовжувалася після 11.03.1994 або розпочата після цієї дати, але не більше як до 16.01.2003, то застосовується Список № 2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.

Записи у трудовій книжці позивача містять повну інформацію щодо періодів його роботи з 14.08.1995 по 01.07.1999 на посаді покрівельника з рулонних покрівель та покрівель зі штучних матеріалів житлово-комунального відділу Сєвєродонецького державного виробничого підприємства «Об`єднання Азот» та з 01.07.1999 по 01.09.2000 на посаді покрівельника з рулонних покрівель та покрівель зі штучних матеріалів управління житлово-комунального господарства Сєвєродонецького державного виробничого підприємства «Об`єднання Азот», які належать до посад за Списком № 2, стаж роботи на яких підлягає зарахуванню до пільгового стажу при вирішенні питання щодо пенсійного забезпечення особи, що також підтверджено записами трудової книжки щодо проведення атестації робочого місця позивача.

Крім того, з огляду на підтвердження пільгового стажу роботи позивача записами в його трудовій книжці, потреба у наданні уточнюючих довідок з підприємства взагалі відсутня.

Суд зазначає, що згідно із п. 4.2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

При цьому, положеннями п. 4.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, визначено, що у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

В той же час, як передбачено пунктом 4.5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, пунктом 2 якого визначено, що відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком на пільгових умовах за Списками № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Суд зазначає, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та розробленими на його виконання Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41.

З аналізу вище вказаних нормативних актів вбачається, що атестація робочих місць полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Порядок та умови проведення такої атестації набули чинності з 21.08.1992.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області неправомірно відмовлено в зарахуванні пільгового стажу ОСОБА_2 з 14.08.1995 по 01.07.1999 та з 01.07.1999 по 01.09.2000 на посаді покрівельника з рулонних покрівель та покрівель зі штучних матеріалів, оскільки записи трудової книжки ОСОБА_2 містять повну інформацію про його роботу на пільгових умовах за ці періоди, а також проведення атестації робочого місця позивача.

Щодо періоду роботи з 26.12.1988 по 31.10.1990 в спеціалізованому підприємстві «Спеценергоремонт», суд зазначає, що зазначений період неможливо зарахувати до пільгового періоду роботи позивача, на підставі наданих документів, оскільки з трудової книжки позивача та наданих ним архівних документів неможливо встановити характер роботи позивача саме в шкідливих умовах праці та виду виробництва згідно із Списком №2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, що був чинний на той період, а тому позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягають.

Що стосується періоду роботи з з 02.09.2000 по 07.12.2001 та з 22.09.2002 по 27.02.2003 на посаді покрівельника з рулонних покрівель та покрівель зі штучних матеріалів Сєвєродонецького комунального житлово-експлуатаційного об`єднання №1 суд зазначає, що відповідно до рішення відповідача від 28.02.2019 № 298/2019 зазначені періоди відповідно до трудової книжки та довідок № 115 та № 116 від 05.11.2018 зараховані до пільгового стажу позивача, а тому позовна вимога цій частині також не підлягає задоволенню.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

З практики Європейського суду з прав людини слідує таке: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, територіальний орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію у питаннях призначення (переведення з одного виду пенсії на інший) та перерахунку пенсії. Повноваження територіального органу Пенсійного фонду у питаннях зарахування періодів роботи до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, є дискреційними. Відповідно суд не повноважний втручатися до таких повноважень і не може підміняти територіальний орган Пенсійного фонду, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, у питаннях призначення (переведення з одного виду пенсії на інший) та перерахунку пенсії.

Самі по собі дії (бездіяльність) відповідача не тягнуть для позивача настання будь-яких негативних наслідків, відповідно, такий спосіб захисту, як визнання їх протиправними, жодним чином не сприятиме відновленню прав позивача.

Зважаючи на обставини справи, враховуючи, що настання для позивача негативних наслідків пов`язано з винесенням відповідачем рішення від 28.02.2019 № 298/2019 про відмову в призначенні пенсії, тому належним способом захисту порушеного права в даному випадку є визнання протиправним та скасування рішення управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганській області від 28.02.2019 № 298/2019, зобов`язання зарахувати періодів роботи з 14.08.1995 по 01.07.1999 та з 01.07.1999 по 01.09.2000 до пільгового стажу позивача, а також зобов`язати повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 22.01.2019 про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки наданої судом.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн, що підтверджено квитанцією про сплату від 07.08.2019 № 60 (а.с. 2).

Оскільки вимоги позивача підлягають часковому задоволенню, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 384,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати противоправним та скасувати рішення управління Пенсійного Фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 28.02.2019 № 298/2019 «Про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_2 ».

Зобов`язати управління Пенсійного Фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області (; 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул.Шевченка, 9) зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) періоди роботи з 14.08.1995 по 01.07.1999 та з 01.07.1999 по 01.09.2000 та повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 22.01.2019 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 384,20 грн (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Згідно з частиною третьою статті 243 КАС України повне рішення суду складено 11 листопада 2019 року.

Суддя В.С. Шембелян