Справа № 480/1552/19
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 р. Справа № 480/1552/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача Бидюков Д. В.

представників відповідача Бітюков Д.В., Давиденко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.06.2019, суддя М.М. Шаповал, вулиця Герасима Кондратьєва , 159, Суми, Сумська область, 40000 , повний текст складено 25.06.19 по справі № 480/1552/19

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Національної поліції в Сумській області

про визнання протиправним та часткове скасування наказу, поновлення на посаді і стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 рку ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Сумській області (далі -відповідач, ГУ НП України в Сумській обл.), в якому просив суд, з урахуванням уточнених позовних вимог:

визнати протиправним та скасувати п. 2 наказу ГУ НП України в Сумській обл. № 512 від 15.03.2019 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Сумського РВП» про накладення на ОСОБА_2 , старшого лейтенанта поліції начальника сектору реагування патрульної поліції № 3 Сумського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській обл., дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

визнати протиправним та скасувати наказ № 127 о/с «По особовому складу» від 03.04.2019 ГУ НП України в Сумській обл., щодо звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 начальника сектору реагування патрульної поліції № 3 Сумського районного відділу поліції ГУ НП України в Сумській обл. з 03.04.2019;

поновити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції № 3 Сумського районного відділу поліції ГУ НП України в Сумській обл.;

стягнути грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 03.04.2019 року по день набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що у висновку службового розслідування, в частині, яка стосується ОСОБА_2 , повністю відтворено зміст повідомлення про підозру. Проте повідомлення про підозру та обрання запобіжного заходу в кримінальному провадженні не вказують на факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку. В підтвердження своєї позиції позивач послався на рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Грабчук проти України». Обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учиненя дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим, в ході службового розслідування не встановлені. Також в судовому засіданні не було перевірено та встановлено які саме дії ОСОБА_2 підірвали авторитет Національної поліції України, що призвело до порушення Присяги працівника поліції та в якій його частині, виходячи зі змісту, закріпленого ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», а також в чому саме полягало порушення ОСОБА_2 п. 1, 2, 6, 11 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Нацональної поліції України, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію». Крім того, відмова надати пояснення не може утворювати склад дисциплінарного проступку, оскільки обов`язку особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, надати пояснення не встановлено жодним нормативним актом.

Позивач послався на те, що судом не було взято до уваги та належно досліджено листа голови дисциплінарної комісії на ім`я начальника ІТТ ГУ НП в м. Київ від 05.03.2019, з якого вбачається, що в межах службового розслідування направлений бланк пояснення з проханням провести опитування. При цьому, у поясненні відсутні обов`язкові реквізити, встановлені Порядком проведення службових позслідувань, зокрема відсутня дата надання пояснень, підпис особи, яка отримувала пояснення. Також суд першої інстанції не звернув увагу, що вказані пояснення надійшли до ГУ НП в Сумській обл. 19.03.2019 вх № 700, а висновок службового розслідування складений 12.03.2019. Доказів отримання цих пояснень в період службового розслідування відповідач в судове засідання не надав. Судом першої інстанції не було надано належної оцінки процесуальним порушенням, які були допущені під час службового розслідування. Допитані в судовому засіданні свідки не надали суду показів, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_2 збирав грошові кошти.

Апелянт вважає, що притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 є передчасним, адже не може передувати доведеності вини вироком суду, який набрав законної сили, який грунтується на досліджених в належному процесуальному порядку доказах.

12.08.2019 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду відкрито провадження по справі № 480/1552/19.

22.08.2019 до суду від відповідача по справі надійшов відзив, в якому останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. З приводу посилань апелянта на процесуальні порушення відповідач зазначив, що пояснення ОСОБА_2 до дисциплінарної комісії були направлені засобами електронного зв`язку та на дату складання висновку дисциплінарна комісія мала пояснення ОСОБА_2 Щодо відсутності дати в бланку пояснень, відповідач зазначив про те, що позивач власноруч писав пояснення на бланку та не заповнив бланк пояснень повністю. Відповідач вважає, що за результатами проведення службового розслідування обставини допущення порушення службової дисципліни знайшли свої підтвердження, тому були наявні підстави для видання наказу ГУ НП в Сумській обл. від 15.03.2019 № 512 щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби. Крім того, обгрунтовуючи прийняття оскаржуваних наказів, відповідач послався на те, що інформація про надзвичайну подію була висвітлена у критичному ракурсі в засобах масової інформації та набула широкого розголосу.

05.09.2019 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду закінчено підготовку справи до розгляду та призначено у відкритому судовому засіданні.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, представників відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

04.03. 2019 старшим інспектором з ОД-черговий УОАЗОР ГУ НП в Сумській обл. майором поліції Білокоз Ю.О. подано рапорт начальнику ГУ НП в Сумській обл. про те, що о 20:15 до чергової частини ГУ НП надійшла інформація про внесення до ЄРДР відомостей за фактом можливих неправомірних дій поліцейських Сумського РВМ ГУ НП в Сумській обл., проведення обшуків в службових приміщеннях та повідомлення про підозру окремим поліцейським вказаного районного відділу.

На підставі вказаного рапорту та у відповідності до абз. 1 ч. 2 розділу II наказу МВС України від 07.11.2018 № 893, за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Сумського РВП, що призвело до внесення відомостей до ЄРДР під № 0000531 за ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 Кримінального Кодексу України (далі - КК України), наказом ГУ НП в Сумській обл. від 04.03.2019 № 264 призначено службове розслідування. У зв`язку із проведенням службового розслідування відсторонено від виконання службових обов`язків ОСОБА_2

13.03.2019 затверджено висновок за результатами службового розслідування можливих порушень службової дисципліни допущених окремими поліцейськими Сумського РВП ГУ НП в Сумській обл., що призвели до внесення відомостей 12.09.2018 відомостей до ЄРДР під № 0000531 за ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 365 КК України та вручення ряду поліцейських цього ж підрозділу повідомлень про підозру.

14.03.2018 на зборах первинної профспілкової організації атестованих працівників Сумського РВП, відповідно до протоколу № 12/2019, прийнято рішення про погодження подання притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача.

15.03.2019 наказом ГУ НП в Сумській обл. № 512 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Сумського РВП», за порушення службової дисципліни, що виразилося у невжитті достатніх заходів на своєчасне запобігання фактам порушення антикорупційного законодавства, систематичне неправомірне отримання від працівників секторів реагування патрульної поліції грошовоих коштів, перешкоджання проведенню службового розслідування, що призвело до порушення завдань та обов`язків, визначених посадовою інструкцією, Присяги працівника поліції, текст якої закріплено ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 6,11 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», на підставі статей 11, 12, 13, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , начальника сектору реагування патрульної поліції № 3 Сумського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській обл., застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

03.04.2019 наказом № 127 о/с ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції з 03.04.2019 відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що на позивача накладене дисциплінарне стягнення саме за порушення службової дисципліни, що виразилось у недотриманні вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Присяги поліцейського.

Суд апеляційної інстанції з даним висновком суду не погоджується, з огляду на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 580 поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Положеннями ст. 19 вказаного Закону передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначено Дисциплінарним статуто Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, який набрав чинності з 07.10.2018 (далі Дисциплінарний статут).

Частиною 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч.3 ст. 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися дисциплінарні стягнення в тому числі і звільнення з посади та звільнення із служби в поліції.

З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування, яке призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (ч. 2, 3, 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначена Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі - Порядок № 893).

Відповідно до п. 1 розд. ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку (п. 2 розд ІІ Поядку № 893).

Відповідно до вимог п. 4 розд V Порядку № 893 службове розслідування має встановити:

- наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

- наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

- ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

- обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

- відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

- вид і розмір заподіяної шкоди;

- причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з п. 13 розд V Порядку № 893 поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.

Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває під вартою, здійснюється через адміністрацію місця ув`язнення шляхом його повідомлення про необхідність надіслати пояснення на зазначену дисциплінарною комісією адресу. Письмове пояснення підписують особа, яка отримувала пояснення, та особа, яка надала пояснення, із зазначенням дати його надання (абз 6 п. 13 розд V Порядку № 893).

Згідно з п. 7 розд ІV Порядку № 893 відмова поліцейського або іншої посадової особи поліції надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості:

- дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;

- підстава для проведення службового розслідування;

- форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження). <…>

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування:

- обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим;

- посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

- пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення;

- пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

- пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

- документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку;

- обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

- причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.<…>

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються:

- висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування;

- вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку;

- відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством;

- запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування. (п. 2, 3, 4, 5 розд. VІ Порядку № 893)

Як встановлено під час судового розгляду підставою для призначеня службового розслідування стала інформація внесена 04.03.2019 до ЖЕО ГУНП під №227, за фактом можливих порушень службової дисципліни допущених окремими поліцейськими Сумського РВП, що призвело до внесення 12.09.2018 відомостей до ЄРДР під №00000531 за ч.3 ст. 28 ч.3 ст. 368, ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 366, ч.3 ст. 28 ч.1 ст.364, ч.3 ст. 28 ч.1 ст.365 КК України та вручення ряду поліцейських цього підрозділу повідомлень про підозру.

До матеріалів службового розслідування (копії якого долучені до справи) долучені також повідомлення про підозру ОСОБА_2 від 04.03.2019 у вчиненні кримінального правопорушення ( а.с.40-48), ухвала Печерського районного суду м. Київа про застосування до ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням застави у розмірі 153 680,00 грн ( а.с.38), довідка про звільнення (а.с.39), службова характеристика (а.с.23), лист голови дисциплінарної комісії на адресу ІТТ ГУНП в м. Київ з проханням провести опитування ОСОБА_2 (а.с.26), пояснення ОСОБА_2 без дати та супровідний лист за підписом начальника ІТТ ГУНП в м. Київ (вх. №700 від 19.03.2019) та пояснення поліцейських, висновок за результатами службового розслідування можливих порушень службової дисципліни окремими поліцейськими Сумського райвідділу поліції ГУНП в Сумській обл від 12.03.2019, затверджений начальником ГУНП в Сумській обл 13.03.2019 ( а.с.54-69).

Висновок за результатами службового розслідування можливих порушень службової дисципліни окремими поліцейськими Сумського райвідділу поліції ГУНП в Сумській обл від 12.03.2019, в частині що стосується ОСОБА_2 містить відтворену фабулу повідомлення про підозру.

З аналізу норм чинного законодавства, яке регулює особливості проходження служби в національній поліції вбачається, що однією з підстав для звільнення із органів внутрішніх справ є дисциплінарне стягнення, у вигляді звільнення за невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Іншою підставою звільнення є набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

Притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, є окремими підставами для звільнення із поліції, не пов`язаними (не зумовленими) із притягненням особи до дисциплінарної відповідальності.

Суд звертає увагу на те, що вчинення працівником поліії діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

Притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, на підставі судового рішення, що набрало законної сили, є підставами для звільнення із поліції. Проте це інші підстави і їх не слід ототожнювати із підставами для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності.

Підставою для застосування дисциплінарних стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

В свою чергу, адміністративний суд у силу вимог частини 3 статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

Водночас адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо прямої чи опосередкованої оцінки правильності кримінально-правової кваліфікації діяння особи чи інших аспектів кримінального провадження, у тому числі дій слідчого чи прокурора в межах проведення досудового розслідування кримінального провадження.

На відміну від звільнення зі служби в поліції у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби не пов`язано з кримінально-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які водночас стали підставою для службового розслідування та кримінального провадження.

Тобто, вирішення питання про правомірність притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати саме склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи, отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Надаючи оцінку правильності та обгрунтованості рішення про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності колегія суддів зазначє наступне.

Як встановлено під час судового розгляду, що також підтверджується і висновком службового розслідування однією із підстав притягнення до дисциплінарної відповідальності стало порушення антикорупційного законодавства, що виразились у протиправному вимаганні від підлеглих та інших працівників секторів реагування патрульної поліції Сумського РВП грошових коштів в сумі 100-150 грн щомісяця нібито на потреби колективу (заправка картріджу, закупівлі канцелярії) та по 1000 грн на нібито ремонт туалету.

Проте на підтвердження вище зазначеного факту відповідачем не надано жодного належного доказу (судового рішення) вчинення ОСОБА_2 корупційного правопорушення, що відповідно до вимог ст. 74 КАС України не може бути прийнято до уваги судом.

Щодо систематичного отримання ОСОБА_2 від працівників секторів реагування патрульної поліції грошових коштів колегія суддів зазначає наступне.

Із показань свідків, допитаних в суді першої інстанції вбачається, що жоден із них не підтвердив передачу будь-яких коштів ОСОБА_2 , а добровільне залишення ними коштів в сумі 100-150 грн в шухляді робочого столу ОСОБА_2 , на думку колегії суддів не є належними та достатніми доказами отримання останнім даних коштів, оскільки за даним робочим столом працювало 3 посадові особи поліції. Будь-яких інших доказів на підтвердження зазначеного факту отримання коштів ОСОБА_2 під час судового розгляду не встановлено та не надано представниками відповідача.

В оскаржуваному наказі відповідач також вказує, що позивач вчинив дії, які призвели до порушення пунктів 1,2,6,11 частини 3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1,2 частини 1 ст.18 Закону№580.

Відповідно до ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону №580 зобов`язує поліцейського: п. 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; п.2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; п.6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; п. 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

Відповідно до пунктів 1,2 частини 1 ст.18 Закону №580 поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

В силу частини першої статті 64 Закону №580 особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові наступного змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону №580 поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40 і пунктом 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

У висновку за результатами службового розслідування зазначно, що порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконння обов`язів поліцейського. Про несумлінність дій (бездіяльність) поліцейського свідчить невиконання службових обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Але, в чому саме полягало порушення позивачем службових обов`язків відповідачем не зазначено.

Крім того, відповідач у своєму наказі про застосування дисциплінарного стягнення (а.с.74-78) вказує про перешкоджання позивачем проведенню службового розслідування, що відповідно до висновку, полягало у відмові надати пояснення щодо відомих йому обставин. Як на підтвердження цих обставин посилається на пояснення ОСОБА_2 ( а.с.28).

Згідно з п. 7 розд ІV Порядку № 893 відмова поліцейського або іншої посадової особи поліції надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.

Із матеріалів службового розслідування вбачається, що головою дисциплінарної комісії ГУ НП в Сумській обл. направлений лист на адресу начальника ІТТ ГУНП м. Київ, згідно якого було направлено бланк пояснення з проханням провести опитування ОСОБА_2 в зв`язку з проведення службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни начальником сектору реагування патрульної поліції №3 Сумського РВП ГУНП в Сумській обл старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, що призвело до внесеня 12.09.2018 відомостей до ЄРДР під №0000531 за ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 368 КК України (а.с. 26).

Згідно пояснення ОСОБА_2 , без дати надання та без зазначення особи, яка відібрала дане пояснення, вбачається, що ОСОБА_2 вказав про не порушення законодавства та в силу положень ст. 63 Конституції України відмовився від дачі пояснень (а.с. 28).

Дані пояснення надійшли до відповідача 19.03.2019, що на сім днів пізніше ніж складено висновок за результатами службового розслідування ( а.с.27).

Зважаючи на те, що висновок за результатами службового розслідування був складений без отриманих від ОСОБА_2 пояснень, колегія суддів прийшла до висновку про наявність порушень відповідачем п.4 ч.1 ст. 19 Дисциплінарного статуту.

Посилання відповідача на те, що на день складання висновку службового розслідування дисциплінарна комісія мала пояснення ОСОБА_2 , які були отримані засобами електронного зв`язку, що не заборонено Дисциплінарним статутом, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки суб`єкт владних повноважень, відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, повинен діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 19 Дисциплінарного статуту, у висновку службового розслідування зазначаються поясненя поліцейського, щодо обставин справи. Доказів отримання пояснення в електронному вигляді від ОСОБА_2 на день складання висновку відповідачем не надано.

Враховуючи те, що відповідачем було запропоновано ОСОБА_2 надати пояснення в зв`язку з проведення службового розслідування за фактом порушення останнім службової дисципліни, колегія суддів вважає необгрунтованим зазначення в оскаржуваному наказі відповідачем про порушення службової дисципліни позивачем, що виразилися у перешкоджанні проведенню дисциплінарного розслідування, оскільки доказів пропонування ОСОБА_2 надати пояснення щодо відомих йому обставин, які не стосуються його особисто, відповідачем не надано та під час судового розгляду не встановлено. Відмовляючись від дачі пояснень стосовно себе ОСОБА_2 скористався своїм конституційним правом, передбаченим ст. 63 Конституції України.

Враховуючи вище зазначені порушення процедури проведення службового розслідування та не підтвердження фактів вчинення ОСОБА_2 дисциплінарного проступку, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної інстанції, щодо скасування рішення суду першої інстанції та наявності підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до витягу з наказу начальника ГУ НП в Сумській обл. 03.04.2019 №127 о/с ОСОБА_2 звільнено з 03.04.2019, тобто останнім днем служби є 03.04.2019.

Таким чином, в силу вимог ст. 235 КЗпП України, позивач підлягає поновленню на службі в поліції на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції №3 Сумського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській обл. з 04.04.2019.

Стосовно вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Нормами ч. 2 ст. 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Верховний Суд України у постанові від 14 січня 2014 року (справа №21-395а13) зазначив, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.

Виплата грошового забезпечення поліцейських регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова № 988).

Пунктом 2 Постанови № 988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затвержується Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 29 квітня 2016 року № 669/28799, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку №260, передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Судом встановлено, що кількість днів вимушеного прогулу складає 215 ( з 04.04.2019 по 04.11.2019).

Середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 77 951,72 грн. Дана суму підлягає стягненю на користь позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано суду достатніх доказів, які б свідчили про неправомірність заявлених позовних вимог, в той час як доводи апеляційної скарги позивача щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права знайшли своє підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вище зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на аргументи учасників процесу, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 по справі № 480/1552/19 скасувати.

Ухвалити постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати п. 2 Наказу Головного управління Національної поліції в Сумській області № 512 від 15.03.2019 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Сумського РВП" про накладення на ОСОБА_2 , старшого лейтенанта поліції начальника сектору реагування патрульної поліції № 3 Сумського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області, дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ № 127 о/с "По особовому складу" від 03.04.2019 ГУНП в Сумській області щодо звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , начальника сектору реагування патрульної поліції № 3 Сумського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області з 03.04.2019;

Поновити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ), на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції № 3 Сумського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області з 04.04.2019 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 04.04.2019 року по 04.11.2019 в сумі 78329 (сімдесят вісім тисяч триста двадцять дев`ять) грн. 21 коп. за виключенням обов`язкових відрахувань на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Постанова складена в повному обсязі 08.11.2019