Справа № 400/2018/19
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2019 р. Справа № 400/2018/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Малих О.В., за участю секретаря судового засідання Ткач Г.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вул. 8 Березня, 107, м. Миколаїв, 54020
третя особа:Новоодеський районний відділ Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вул. Леніна, 179, м. Нова Одеса, Новоодеський район, Миколаївська область, 56600
про:визнання протиправним та скасування наказу від 04.06.2019 р. № 709/07,
За участю:

представника позивача: Кобзаренка М . Ю.,

представника відповідача: Галицького С.О.,

представника третьої особи: Чернової І.М.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з адщміністративним позовом про визнання протиправним та скасування наказу Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - відповідач) № 709/07 від 04.06.2019 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника Новоодеського районного відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3. Третя особа у справі - Новоодеський районний відділ Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - Новоодеський районний відділ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області).

Ухвалою від 08.07.2019 року суд прийняв справу до свого провадження та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 09.08.2019 року суд ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

18.09.2019 року суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що наказ Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області № 709/07 від 04.06.2019 року, яким йому оголошено догану, є протиправним, винесеним без належного з`ясування обставин справи, всупереч закону та наявним доказом у справі, з порушенням принципів розумності, неупередженості та справедливості, а оголошення догани немає законного підґрунтя і є наслідком упередженого ставлення керівництва до позивача.

Відповідач подав відзив на позов, в якому в задоволені позову просив відмовити. В своєму відзиві відповідач вказав, що в 25.04.2019 року управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області проведено комплексну перевірку діяльності Новоодеського відділу ДВС. Під час проведення перевірки досліджувалось питання наявності фактів безпідставного зняття арешту з майна боржників. За наслідками проведеної перевірки виявлено суттєве порушення вимог законодавства, вчинених заступником начальника Новоодеського районного відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Миколаївський області ОСОБА_1 . За наслідками проведеної перевірки при усуненні недоліків 07.05.2019 року ОСОБА_1 на підставі абз. 4 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі - Закон України № 1404) винесено постанову про скасування процесуального документа - постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.03.2019 року. Проте, право скасовувати процесуальні документи державних виконавців відповідно до ст. 74 Закону України № 1404 надано виключно начальнику відділу ДВС.

На думку відповідача, комісією встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад дисциплінарного проступку, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі - Закон України № 899).

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Відповідно до преамбули Закону України № 899 цей Закон визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Згідно зі ст. 1 Закону України № 899 державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо:

1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів;

2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів;

3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг;

4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства;

5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням;

6) управління персоналом державних органів;

7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби (ч. 2 ст. 1 Закону України № 899).

На підставі ч. 1 ст. 3 Закону України № 899 цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Частинами 1 та 2 ст. 5 Закону України № 899 визначено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Отже, Закон України № 889 є спеціальним законом з питань вступу, проходження та припинення державної служби, що включає в себе й питання дисциплінарної відповідальності державних службовців.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України № 889 державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституціїта законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцієюта законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 64 Закону України № 889 за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст. 65 Закону України № 889 передбачено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України № 889 дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Положеннями ч. 1 ст. 66 Закону України № 889 визначено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану. Дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2-4 частини першої цієї статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії з питань вищого корпусу державної служби (далі - Комісія), поданням дисциплінарної комісії (ч. 3 та 6 ст. 66 Закону України № 889).

За правилами ст. 68 Закону України № 889 дисциплінарні провадження ініціюються суб`єктом призначення. Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В»: зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Згідно із ч. 1, 9 - 11 ст. 69 Закону України № 889 для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України № 889 перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Частиною 1 ст. 74 Закону України № 889 передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення (ч. 1 та 2 ст. 77 Закону України № 889).

Отже, з наведених положень Закону України № 889 вбачається, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, державний службовець може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності з накладенням суб`єктом призначення або керівником державної служби на такого державного службовця дисциплінарного стягнення у виді догани.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, підставою ініціювання дисциплінарного провадження стосовно заступника начальника Новоодеського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1 слугували результати перевірки.

Позивач з 01.06.2010 року працює на посаді заступника начальника Новоодеського районного відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Миколаївський області.

25.04.2019 року управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області проведено комплексну перевірку діяльності Новоодеського відділу ДВС. Під час проведення перевірки досліджувалось питання наявності фактів безпідставного зняття арешту з майна боржників.

За наслідками проведеної перевірки виявлено, що на виконанні у Новоодеського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області перебувало ВП № 54851474 з примусового виконання виконавчого напису № 6596 виданого 29.06.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 165671,02 грн. 24.10.2018 року винесено постанову про арешт майна боржника (транспортний засіб) та внесено відповідний запис про обтяження до Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 17129757.

28.03.2019 року заступником начальника Новоодеського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_3 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України № 1404 (письмова заява стягувача про повернення виконавчого документа без виконання), якою також припинено чинність арешту майна боржника та скасовано постанову про арешт майна боржника від 24.10.2018 року. 29.03.2018 року запис № 17129757 вилучено з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Перевіркою встановлено, що АСВП не містить відомостей про винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, а також постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, так само відсутні відомості про надходження на депозитний рахунок відділу грошових коштів в рахунок погашення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України № 1404 у разі повернення виконавчого документа стягувану на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається. Таким чином дисциплінарна комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 28.03.2019 та знятті арешту з майна боржника не було допущено порушень законодавства та факт безпідставного зняття арешту з майна відсутній.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону України № 1404, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом. Проте такі дії ОСОБА_1 вчинено не було.

07.05.2019 року ОСОБА_1 на підставі абз. 4 ч. 3 ст. 74 Закону України № 1404 винесено постанову про скасування процесуального документа - постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.03.2019 року.

Проте право скасовувати процесуальні документи державних виконавців відповідно до ст. 74 Закону України № 1404 надано виключно начальнику відділу ДВС.

Наказом Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 28.05.2019 року № 669/07 відкрито дисциплінарне провадження стосовно позивача.

Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ вирішено, що в діях позивача наявні порушення норм ч. 3 ст. 40, ч. 3 ст. 74 Закону України № 1404. Дані порушення мають ознаки дисциплінарного проступку, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України № 889 (неналежне виконання посадових обов`язків) та є підставою для застосування дисциплінарного стягнення шляхом оголошення догани, відповідно до ч. 3 ст. 66 Закону України № 889.

Наказом Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 04.06.2019 року № 709/07 позивачу оголошено догану.

Вказуючи на вчинення позивачем дисциплінарного проступку, відповідач посилається на п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України № 899, згідно якого дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень. В обґрунтування вказаної позиції відповідач посилається на виявлені цільовою перевіркою суттєві порушення вимог законодавства, вчинені заступником начальника Новоодеського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївський області ОСОБА_3 .

В наказі Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 04.06.2019 р. № 709/07 наказі, зазначено про порушення заступником начальника відділу ДВС ОСОБА_3 норм ст. 40 Закону України № 1404 та п. 8 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, а також про безпідставне вилучення запису про обтяження майна № 17129757.

Частиною 2 ст. 40 Закону України № 1404 передбачено, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 59 Закону України № 1404 виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, відповідно до положень ч. 4 ст. 32 Закону України № 1404, є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 39 Закону України № 1404).

Крім того, відповідно до п. 24 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 року за № 830, (зі змінами) (далі - Порядок) відомості про припинення публічного обтяження підлягають державній реєстрації протягом п`яти днів після його припинення. Проведення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган чи на уповноважену ним особу.

Керуючись вищезазначеними нормами законодавства та з метою виявлення фактів безпідставного зняття арешту з рухомого майна боржника сформовано модифіковані реєстри обтяжень (відомості зареєстрованих електронних заяв по Новоодеському районному відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області) за період 01.06.2018 року по 25.04.2019 року та встановлено, що за виконавчим провадженням № 54851474 заступником начальника Новоодеського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_3 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вилучено запис № 17129757 з контрольною сумою 8Е7Е277В12 на підставі постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.03.2019 року, винесеної відповідно до п. 1 ст. 37 Закону України № 1404.

Проте, Автоматизована система виконавчого провадження не містить відомостей щодо надходження на депозитний рахунок відділу стягненого з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, крім того в Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні відомості щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору та реєстрації її в системі як виконавчого документу, що є порушенням положення ст. 40 Закону України № 1404 та п. 8 розділу Ш Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 року № 2832/5) (у разі повернення виконавчого документа стягувану з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6ч. 1 ст. 37 Закону України № 1404, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого ч. 9 ст. 27 Закону України № 1404), 11, 14 і 15 ч. 1 ст. 39 Закону України № 1404, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією. Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження).

Крім того, 07.05.2019 ОСОБА_1 на підставі абзацу 4 ч. З ст. 74 Закону України № 1404 винесено постанову про скасування процесуального документа - постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.03.2019. Проте право скасовувати процесуальні документи державних виконавців відповідно до ст. 74 Закону України № 1404 надано виключно начальнику відділу

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України № 1404 начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Постанова про скасування процесуального документу від 07.05.2019 року винесена посадовою особою «заступником начальника Новоодеського районного ВДВС ОСОБА_3», а не посадовою особою «в.о. начальника Новоодеського районного ВДВС ОСОБА_3», тобто зі змісту постанови вбачається, що державний виконавець скасував власну постанову, чим перевищив надані йому повноваження.

Також суд зазначає , що постанова від 07.05.2019 року винесена відповідно до абз. 4 ч. 3 ст. 74 Закону України № 1404.

Відповідно до вказаної норми закону, керівник вищого органу державної виконавчої служби (в даному випадку - начальник Управління ДВС ГТУЮ або ж Директор Департаменту ДВС МЮУ) у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Позивач не є керівником вищого органу ДВС, а також не отримував під час виконання обов`язків начальника Новоодеського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області доручення керівника вищого рівня про скасування процесуальних документів державних виконавців свого відділу, а тому не мав жодного права виносити будь-які постанови керуючись абз. 4 ч. 3 ст. 74 Закону України № 1404.

Дослідивши зібрані в ході дисциплінарного провадження матеріали, урахувавши надані позивачем пояснення з приводу виявлених порушень, та узявши до уваги сукупність чинників, визначених ч. 1 ст. 74 Закону України № 889, дисциплінарна комісія дійшла висновку про наявність у діях заступника начальника Новоодеського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України № 889, та підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, визначеної п. 2 ч. 1 ст. 66 вказаного Закону.

Щодо тверджень позивача про упереджене ставлення до нього з боку безпосереднього керівника - начальника Новоодеського районного ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області Чернової І.М. суд зазначає, що ініціатором дисциплінарного провадження була не керівник - начальник Новоодеського районного ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області Чернова І.М., а заступник начальника ГТУЮ До з питань ДВС - начальник УДВС Довгань Г.Г. Подання та матеріали до нього складені за наслідками комплексної перевірки яка була проведена комісією Управління ДВС ГТУЮ.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 зазначила, що вона працює в канцелярії Новоодеського районного ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області, в її обов`язки входить реєстрація вхідної кореспонденції, упередженого ставлення до заступника начальника Новоодеського районного ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_3 з боку безпосереднього керівника - начальника Новоодеського районного ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області Чернової І .М вона ніколи не бачила. Розпоряджень від керівника - начальника Новоодеського районного ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області Чернової І.М щодо заборони отримання від ОСОБА_1 службових доповідних вона не отримувала. Всі доповідні вона реєструє у відповідності до інструкції.

Свідок ОСОБА_11 зазначила, що вона працює начальником Управління персоналу Головного територіального управління юстиції у Миколаївський області. До Дисциплінарної комісії вона надавала довідку про те, що ОСОБА_1 мав 2 дисциплінарні стягнення (догани) в 2016 році, які накладені на нього відповідно до наказів ГТУЮ у Миколаївській області від 22.06.2016 року № 731/07 та від 03.10.2016 року № 1288/07. Зазначені довідки були необхідні для матеріалів дисциплінарної справи, але відповідно до ч. 1 ст. 79 Закону України № 889 якщо протягом року після накладення дисциплінарного стягнення до державного службовця не буде застосоване нове дисциплінарне стягнення, він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення. Таким чином, дисциплінарні стягнення накладені на позивача в 2016 році на даний момент погашені.

Представник відповідача, Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, в судовому засіданні зазначила, що під час розгляду матеріалів дисциплінарної справи дисциплінарною комісією враховано, що позивач не мав діючих дисциплінарних стягнень, тобто відсутні обтяжуючі обставини дисциплінарної відповідальності. Комісією було також враховано і наявність пом`якшуючих обставин (заохочення за досягнення в роботі та намагання усунути порушення), що навпаки свідчить про об`єктивне ставлення дисциплінарної комісії та керівництва ГТУЮ у Миколаївської області до позивача.

На підставі викладеного позивачем не надано доказів будь-якої упередженості до нього членів комісії та начальника Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області та керівника - начальника Новоодеського районного ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області Чернової І .М .

Суд вважає обґрунтованими висновки дисциплінарної комісії про те, що обставини, виявлені за результатами проведення перевірки та підтверджені в ході здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 , свідчать про неналежне виконання позивачем посадових обов`язків, а відтак про наявність підстав для застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді догани.

У відповідності до ч. 2 ст. 74 Закону України № 1404 дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Принцип індивідуального характеру юридичної відповідальності передбачає також ст. 61 Конституції України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач довів наявності в діях позивача ознак дисциплінарного проступку, за який його притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 77, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (вул. 8 Березня, 107, м. Миколаїв, 54020, ), за участю третьої особи Новоодеського районного відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (вул. Леніна, 179, м. Нова Одеса, Новоодеський район, Миколаївська область, 56600, ) про визнання протиправним та скасування наказу Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області № 709/07 від 04.06.2019 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника Новоодеського районного відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08.11.2019 року.

Суддя О.В. Малих