Справа № 711/7148/19
Суддя: Позарецька С. М.
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7148/19
Провадження № 2-а/711/218/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді: Позарецька С.М.

при секретарі - Осадчій А.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора реагування патрульної поліції № 1 Летичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Осацького Євгена Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора реагування патрульної поліції № 1 Летичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Осацького Євгена Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги мотивує тим, що 31 серпня 2019 року, близько 08 год. 30 хв., рухаючись автодорогою М12 (Стрий - Кропивницький - Знамянка) він був зупинений на стаціонарному посту в Летичівському районі Хмельницької області посадовою особою - інспектором СРПП №1 Летичівського ВП Головного управління національної поліції у Хмельницькій області капітаном поліції Осацьким Євгеном Васильовичем, який повідомив, що він, нібито, здійснив обгін транспортних засобів в зоні дії дорожнього знаку «Обгін заборонено», перетнувши при цьому суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1., чим порушив вимоги п. 8.4 та п.8.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно із ч. 1 ст. 122 КУпАП та наказав йому пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу для складання постанови про адміністративне правопорушення. Зазначає, що він надав документи, боячись відповідальності за непокору працівнику поліції, попередивши, що він буде оскаржувати його дії згідно чинного законодавства. Він пояснив, що Правила дорожнього руху не порушував, і попросив надати йому докази скоєного ним правопорушення, на що інспектор відповів, що будь-які матеріали фото-відео фіксації відсутні, але у нього є пояснення свідка. Інспектор почав складати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18№ 381397. На прохання ознайомитись з поясненнями свідка, відповідач показав здалеку листок паперу, з нібито, поясненням свідка, не давши з ним ознайомитись, пославшись на захист персональних даних свідка.

Крім того, вказує, що на час зупинки, взагалі на дорозі нікого не було, вже згодом, через декілька хвилин іншим інспектором було зупинено вантажний автомобіль ДАФ, водія якого, зі слів інспектора, залучать в якості свідка, тобто інспектор, навіть теоретично, фізично не міг бачити правопорушення, якби воно б було, зважаючи на відстань і проміжок часу.

Зазначає, що відповідач постійно морально тиснув на нього та прискорював при ознайомленні зі складеною та винесеною ним постановою, намагаючись змусити його відмовитись від її підписання. Крім того, відмовив йому у поданні своїх пояснення по суті справи. Сам інспектор, при складанні постанови, вніс багато незрозумілих даних, а саме: в п.4 місце народження написав - м. Київ, хоча він народився в Полтавській області; в п.5 вказав, що він керував транспортним засобом «Ніссан», потім зверху в дужках «Хюндай», хоча його авто марки «Hyundai Elantra», але при складанні постанови в неї вже було вписано «Ніссан», ще до розгляду справи; в п.5 в описі обставин, установлених при розгляді справи, вказав, що він здійснив обгін транспортних засобів ДАФ (чомусь в дужках) д.н.з. НОМЕР_1 , а зверху над дужками Тойота д.н. НОМЕР_2 - це д.н.з. його автомобіля; в п.6 розмір штрафу вказаний лише цифрами, без уточнення словами в дужках, як того вимагає бланк постанови.

При цьому, постанова серії ДП18 №381397 від 31.08.2019 містить лише посилання на покази одного свідка, на підставі якого відповідачем зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Тож, своїми діями відповідач грубо порушив вимоги ст. ст.278, 279 КУпАП, при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення ним не були у повному обсязі досліджені обставини події, не дана належна оцінка доказам винуватості позивача, а тому прийнято хибне рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Таким чином, просить суд, - постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 № 381397 від 31.08.2019, про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень скасувати та закрити провадження по адміністративній справі.

Ухвалою суду від 09.09.2019 адміністративний позов залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду.

Ухвалою суду від 23.09.2019 року позовна заява прийнята до провадження та вирішено розгляд справи провести у позовному провадженні з особливостями, встановленими параграфом 2 глави 11 КАСУ.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Суду пояснив, що він 31.08.2019 рухався за кермом свого автомобіля по автодорозі М12, де був зупинений інспектором ОСОБА_2 В ОСОБА_3 , який представився і повідомив, що він порушив п. 8.4, п.8.5 ПДР обгін у забороненій зоні, місці. Заперечує проти вказаної постанови та стверджує, що обгін не здійснював. На прохання надати докази, інспектор сказав, що надасть пояснення свідка, але не сказав, якого саме, на час зупинки його автомобіля свідка не було. Згодом інший інспектор зупинив інший транспортний засіб, який рухався позаду нього (вантажівку). Потім він зрозумів, що то був свідок, але йому не дали ознайомитись з його поясненнями. Вказує, що в його автомобілі було троє повнолітніх осіб, але йому відмовили у їх опитуванні. Він надав посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Під час ознайомлення з постановою, складеною інспектором Осацьким Є.В., він звернув увагу на те, що у постанові є неточності, на що інспектор сказав, що це не суттєві порушення. У постанові вказані номери транспортного засобу того, кого він зі слів інспектора обігнав, але зазначені його ( ОСОБА_1 ) номерні знаки, тобто виходить, що сам себе обігнав. А тому вважає, що постанова є незаконною, штраф він не сплачував і листом від 04.09.2019 повідомив керівника Летичівський відділ УПП про те, що він оскаржив постанову від 31.08.2019, щоб не було примусового стягнення. Справу розглянуто інспектором не всебічно.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до початку інспектором Осацьким Є.В. надано заперечення на позов та просив проводити розгляд справи без його участі. В запереченні вказує, що постанова про адміністративне правопорушення складена у відповідності до вимог законодавства; вимоги позивача, що зазначені в позовній заяві, не відповідають дійсності, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню, оскільки всі дії проводились в межах компетенції та у точній відповідності до закону. Провина позивача підтверджується поясненнями очевидця.

Враховуючи думку учасників справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав:

спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Законом України «Про Національну поліцію», Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно - правовими актами.

За змістом п.п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

В судовому засіданні встановлено, що за даними постанови, - 31.08.2019 о 08 год. 30 хв. ОСОБА_1 , рухаючись автодорогою Стрий - Кропивницький Знамянка, на 320 км, здійснив обгін автомобіля (Даф), д.н.з. НОМЕР_1 , в зоні дії дорожнього знаку «Обгін заборонено», перетнувши при цьому суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1., чим порушив вимоги п. 8.4 та п.8.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно із ч. 1 ст. 122 КУпАП. Іспектором Летичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Осацьким Є.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 № 381397, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255грн.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В п. 8.4. ПДР України закріплено групи, на які поділяються дорожні знаки, зокрема: попереджувальні знаки, знаки пріоритету, заборонні знаки, наказові знаки, інформаційно-вказівні знаки, знаки сервісу та таблички до дорожніх знаків. Пункт 8.5.закріплює дорожню розмітку, яка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Частиною 1 статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, передбачені частиною першою статті 122 КУпАП.

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення, в т.ч. передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Відповідно до положень п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, ч. 1 ст.122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

До того ж, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу (ст. 283 КУпАП).

Слід зазначити, що Законом України від 14.07.2015 року № 596-УІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення. При цьому, не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.

Згідно із нормами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, у постанові про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 381397 в п. 7 зазначено, що до постанови додаються пояснення свідка, проте не вказано якого саме, не зазначено прізвище, ім`я та по-батькові особи.

Крім того, суд критично оцінює пояснення ОСОБА_4 від 31.08.2019, які надані відповідачем до заперечення проти позову, в яких зазначено, що він керував автомобілем «Тойота», д.н.з. НОМЕР_3 і його обігнав автомобіль «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 , що зовсім не відповідає відомостям, вказаним інспектором у постанові про адміністративне правопорушення, де зазначено, що ОСОБА_1 здійснив обгін автомобіля «Даф» д.н.з. НОМЕР_1 . Інших доказів в обгрунтування позиції відповідача щодо заявлених позовних вимог, до суду не надано.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи прирівнюються до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин, факт вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, є недоведеним належними, допустимими та переконливими доказами, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності не може вважатися законним, внаслідок чого оскаржувана позивачем постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 33, 122, 251, 252, 256, 258, 276, 279, 280, 283, 288, 293 КУпАП, ст. ст. 6, 8, 9, 20, 77, 122, 222, 286, 227, 228, 241-246, 294, 295 КАС України, Правилами дорожнього руху України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 381397 від 31 серпня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором патрульної поліції № 1 Летичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Осацьким Є.В., - скасувати.

Провадження по адміністративній справі закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складений 08 листопада 2019 року.

Головуючий: С. М. Позарецька