Справа № 560/2953/19
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2953/19
РІШЕННЯ

іменем України

08 листопада 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії як особі з інвалідністю 3 групи загального захворювання;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 період роботи, зазначений в трудовій книжці серії НОМЕР_1 до стажу роботи для призначення пенсії як особі з інвалідністю та призначити ОСОБА_1 пенсію з 09.07.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в зв`язку з встановленням йому ІІІ групи інвалідності від загального захворювання 09.07.2019 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії як особі з інвалідністю ІІІ групи та надав необхідні для цього документи. Проте, отримав відмову, внаслідок того, що у трудовій книжці серії НОМЕР_1 відсутня дата заповнення, а в архівних довідках від 04.07.2019 №03-01/505 та від 22.01.2019 №03-01/38 прізвище вказано ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 . Зазначив, що в недоліках в оформленні документів, зазначених відповідачем, немає його вини.

Вказав, що в трудовій книжці є відповідні записи, що свідчать не лише про її приналежність ОСОБА_1 , але й про його навчання та трудовий стаж. При цьому, відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, уточнюючі довідки приймаються у випадках відсутності відомостей про стаж в трудових книжках.

Вважає, що неврахування відповідачем відомостей з трудової книжки призвело до порушення його конституційного права на пенсійне забезпечення.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.09.2019 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

У зв`язку з усуненням недоліків позовної заяви, ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.10.2019 відкрито провадження в цій адміністративній справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження.

До суду 31.10.2019 надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що страховий стаж позивача становить 9 років 1 місяць 28 днів та є недостатнім для призначення пенсії як особі з інвалідністю (15 років). При цьому, до страхового стажу не враховано періоди роботи в колгоспі "Радянська Україна" з 1989 року по 1998 рік згідно з архівною довідкою №03-01/38 від 22.01.2019 та період навчання у Волочиському професійно-технічному училищі №5 згідно з атестатом №788 від 17.07.1976, оскільки в цих документах зазначено прізвище ОСОБА_1, ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1, що не відповідає паспортним даним позивача. Також немає підстав враховувати до стажу періоди роботи, зазначені в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , оскільки бланк трудової книжки випущено у 2000 році (дата заповнення книжки відсутня), а записи про періоди трудової діяльності починаються з 1974 року.

Звернув увагу на те, що відповідно до виписки з акту огляду МСЕК АВ №0049503 від 24.06.2019, інвалідність позивачу встановлено з 24.06.2019 після досягнення пенсійного віку.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 31.10.2019 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно з свідоцтвом про народження (поновлено) серії НОМЕР_2 , виданим 17.07.2003, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З наданої до матеріалів копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 27.02.1998 Красилівським РВ УМВС України в Хмельницькій області слідує, що він виданий на ім`я ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до наданої позивачем копії трудової книжки НОМЕР_1 , вона заведена на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та не містить дати її заповнення. При цьому, в ній, зокрема, зазначено, що:

- 01.09.1974 позивач зарахований учнем за професією монтажник конструкцій-муляр;

- 17.07.1976 - відрахований з числа учнів у зв`язку з закінченням навчання і присвоєнням кваліфікації монтажник конструкцій-муляр третього розряду. Волочиське ПТУ -5. З 13.06.2003 перейменовано у Волочиський професійний ліцей;

- 01.06.1989 - прийнятий в к-п "Радянська Україна" робочим цегельного заводу;

- 01.05.1992 - колгосп "Радянська Україна" в зв`язку з реорганізацією перейменовано в КСП "Случ";

- 07.03.2000 - в зв`язку з реорганізацією КСП "Случ" перейменовано в СГК "Случ" с. Заслучне;

- 30.01.2002 - в зв`язку з реорганізацією господарства СГК "Случ" реорганізовано в СТОВ "Случ";

- 15.03.2008 - звільнений з роботи за ст.36 п.1 за взаємною згодою сторін з 15.03.2008;

- 01.06.2013 - прийнятий на роботу вантажником;

- 31.07.2013 - звільнений з займаної посади по ст.38 КЗпП України (за власним бажанням).

Разом з цим, атестат №788 від 17.07.1976 про закінчення міського професійно-технічного училища №5 м. Волочиськ Хмельницької області виданий на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до архівної довідки Красилівського районного трудового архіву від 04.07.2019 №03-01/505 гр. ОСОБА_1, ОСОБА_1 , ОСОБА_1 працював в КСП "Случне" с. Заслучне у 1991-1995 роках.

Згідно з архівною довідкою Красилівського районного трудового архіву від 22.01.2019 №03-01/38 гр. ОСОБА_1, ОСОБА_1 , ОСОБА_1 працював робочим цегельного, слюсарем, їздовим в СТОВ "Случ" с. Заслучне у 1989-2008 роках.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0049503, виданого 24.06.2019, та виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0049503 ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності загальне захворювання з 24.06.2019.

ОСОБА_1 звернувся з заявою від 09.07.2019 про призначення пенсії як особі з інвалідністю ІІІ групи від загального захворювання.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом від 07.08.2019 №К-137-О-02.26-04 повідомило позивача про те, що в наданих ним до звернення документах невірно зазначено його прізвище, а саме, згідно з даними паспорта - ОСОБА_1 , а згідно з архівними довідками - ОСОБА_1, ОСОБА_1 , ОСОБА_1 . Зазначено, що для призначення пенсії за віком або пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивачу необхідно встановити приналежність йому документів звернувшись до органів судової влади.

Позивач звернувся до відповідача з заявою від 09.08.2019 щодо призначення пенсії по інвалідності за формою, визначеною в додатку 3 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 16.08.2019 №16 про відмову у призначенні пенсії по інвалідності відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Листом від 27.08.2019 №27976/03 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача про те, що згідно з статтею 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу, не менше 15 років. Враховуючи подані документи та індивідуальні відомості про застраховану особу, страховий стаж позивача становить 9 років 2 місяці 28 днів. Періоди роботи в колгоспі "Радянська Україна" з 1989 року по 1998 рік згідно з архівною довідкою №03-01/38 від 22.01.2019 та період навчання у Волочиському професійно-технічному училищі №5 згідно атестату №788 від 17.07.1976 не зараховано до страхового стажу позивача, оскільки в цих документах зазначено прізвище ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1, що не відповідає паспортним даним позивача. Вказано, що також не враховано до стажу періоди роботи, зазначені в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , оскільки бланк трудової книжки випущено у 2000 році (дата заповнення книжки відсутня), а записи про період трудової діяльності починаються з 1974 року. Зазначено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 16.08.2019 №16 відмовлено в призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 15 років.

Позивач, вважаючи порушеним його конституційне право на пенсійне забезпечення, звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Спірним питанням у справі є правомірність дій відповідача при обчисленні страхового стажу.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

З викладеного слідує, що кожний громадянин України має право на соціальний захист, у тому числі, шляхом призначення та виплати йому пенсії. В свою чергу, порядок реалізації цього права, умови за яких призначається конкретно визначений вид пенсії або інший вид соціальної виплати чи допомоги визначається законами України.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Умови призначення пенсії по інвалідності визначені статтею 30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Так, згідно з частинами 1, 2 вказаної статті пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Відповідно до частини 1 статті 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп від 56 років до досягнення особою 59 років включно - 14 років. Особи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 26 цього Закону.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Суд зазначає, що позивачу установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, а тому, для призначення пенсії по інвалідності має бути наявним страховий стаж 15 років.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно з статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Приписами пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Зміст наведених правових норм свідчить про те, що єдиною підставою для визначення трудового стажу є трудова книжка, а у разі її відсутності або відповідних відомостей у ній уточнюючі довідки або рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Згідно з записами у трудовій книжці НОМЕР_1 , яка заведена на ОСОБА_1 , останній в період з 1989 року по 2008 рік працював в колгоспі "Радянська Україна", який зазнав численних реорганізацій, а в період з 1974 року по 1976 рік навчався в Волочиському професійно-технічному училищі №5.

Таким чином, страховий стаж ОСОБА_1 відповідно до вказаних записів у трудовій книжці становить більше 15 років.

Щодо посилання відповідача на неналежне оформлення трудової книжки позивача, як на підставу для відмови у зарахуванні до його страхового стажу, зазначених в ній періодів, суд зазначає наступне.

За змістом пункту 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162, першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (чи печатка відділу кадрів).

Згідно з пунктом 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110 (Інструкція №58), відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Відповідно до пункту 2.12 Інструкції №58 після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

З огляду на наведені законодавчі норми обов`язок належного оформлення трудової книжки покладався та покладається на роботодавця.

Так, на першій сторінці трудової книжки НОМЕР_1 є підпис особи, відповідальної за видачу трудових книжок, та печатка підприємства. Проте, відсутня дата її заповнення.

Разом із цим, записи у трудовій книжці НОМЕР_1 щодо навчання ОСОБА_1 , прийняття його на роботу та звільнення з роботи підтверджені підписами посадових осіб та скріплені печатками, а тому, немає сумнівів у достовірності даних записів. Крім того, відповідачем не оспорюється той факт, що трудова книжка НОМЕР_1 належить саме ОСОБА_1 .

Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а (адміністративне провадження № К/9901/2310/18).

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на вищевказане, посилання відповідача на неналежне оформлення трудової книжки, як на підставу для відмови у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи в колгоспі "Радянська Україна" з 1989 року по 1998 рік та навчання у Волочиському професійно-технічному училищі №5 з 01.09.1974 по 17.07.1976, відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_1 є безпідставним.

Крім того, суд також враховує, що архівна довідка Красилівського районного трудового архіву від 22.01.2019 №03-01/38 містить відомості щодо встановленого мінімуму (л/дн) та кількості відпрацьованих л/дн, які є ідентичними зазначеним у трудовій книжці НОМЕР_1 .

Суд вважає, що оскільки трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а записи у трудовій книжці позивача наявні та здійснені належним чином, то підстави не враховувати вказані у трудовій книжці періоди роботи в колгоспі "Радянська Україна" з 1989 року по 1998 рік та період навчання у Волочиському професійно-технічному училищі №5 у відповідача відсутні.

Таким чином, наявні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи в колгоспі "Радянська Україна" з 1989 року по 1998 рік та навчання у Волочиському професійно-технічному училищі №5 з 01.09.1974 по 17.07.1976, відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_1 .

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності з 24.06.2019.

Із заявою про призначення пенсії за формою, визначеною в додатку 3 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, позивач звернувся 09.08.2019, тобто не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Суд зауважує, що позовна вимога про зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності є похідною від позовної вимоги про зобов`язання включити до страхового стажу період роботи з 1989 року по 1998 рік та навчання з 01.09.1974 по 17.07.1976.

Європейський суд з прав людини у пункті 55 рішення від 06.09.1978 у справі "Класс та інші проти Німеччини", яке в силу положень статті 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, зазначив, що із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.

З огляду на викладене, з метою відновлення порушеного права позивача, суд вважає наявними правові підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з 24 червня 2019 року. Тобто з дати встановлення інвалідності відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Суд також зазначає, що в матеріалах справи міститься рішення відповідача від 16.08.2019 №16, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, що в свою чергу порушує права позивача враховуючи наведене.

При цьому, суд звертає увагу на те, що позивач просить визнати протиправними дії щодо відмови у призначенні пенсії по інвалідності.

У постанові Верховного Суду від 19.03.2018 у справі № 9901/414/18 зазначено, що під діями суб`єкта владних повноважень необхідно розуміти активну поведінку, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних чи юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього слідує, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов:

- лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача;

- повний захист прав позивача неможливий у спосіб, про який просить позивач, при цьому, повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав;

- вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

У той же час, зміст принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, визначений пунктом 4 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зобов`язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

Положеннями пункту 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

З огляду на те, що позовні вимоги викладені таким чином, що не дають змогу захистити правові інтереси позивача в повній мірі, суд вважає, що для повного та всебічного захисту прав позивача та уникнення повторного звернення до суду з позовною заявою, необхідно вийти за межі позовних вимог і визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 16.08.2019 №16 про відмову у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 .

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 16.08.2019 №16 про відмову у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи в колгоспі "Радянська Україна" з 1989 року по 1998 рік та навчання у Волочиському професійно-технічному училищі №5 з 01.09.1974 по 17.07.1976, відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з 24 червня 2019 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 08 листопада 2019 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя Д.А. Божук