Справа № 360/2336/19
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2019 року справа №360/2336/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Гайдара А.В.

Казначеєва Е.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду (суддя І інстанції Чернявська Т.І.) від 18 вересня 2019 року, повний текст рішення складено 25 вересня 2019 року, по справі №360/2336/19 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання протиправним та скасувати рішення, оформлене протоколом комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 21 вересня 2018 року № 3, яким відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій; зобов`язання повторно розглянути надані документи та прийняти рішення про надання статусу учасника бойових дій, як особі, яка брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та видати посвідчення учасника бойових дій встановленого законодавством зразка.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції безпідставно не прийнято до уваги архівну довідку Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 04 жовтня 2017 року № 179/1/10587, довідку Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області від 18 червня 2015 року № ВДЗ/5664/А, якими підтверджено його безпосередню участь в АТО і які є підставою для надання статусу учасника бойових дій. Судом не враховано позицію Верховного Суду України, викладену у п.34 постанови від 30.01.2019 року по справі №805/4523/16-а. Судом також не враховано, що позивач отримав винагороду за безпосередню участь в АТО.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач працював в Науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі при ГУМВС України у Луганській області на посаді старшого експерта сектору автотехнічної експертизи та експертизи вартості відділу інженерно-технічної, економічної та товарознавчої експертизи, про що свідчать довідки Луганського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 12 січня 2017 року за №№ 19/113/5/360 та 19/113/5/356 (арк. спр. 76, 77).

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 19 грудня 2017 року за № 5 позивачу відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій, учасника війни у зв`язку з відсутністю документального підтвердження участі у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, участі в антитерористичній операції (арк. спр. 64-66).

На підставі звернення позивача до Міністра внутрішніх справ України, зареєстрованого 13 липня 2018 року за № С-6781, та за дорученням останнього відбувся повторний розгляд питання щодо надання статусу учасника бойових дій позивачу, якому рішенням комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 19 грудня 2017 року відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій, про що свідчить витяг з протоколу засідання комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 21 вересня 2018 року за № 3 (арк. спр. 11-12, 61-63, 70-72).

Під час вирішення питання про надання позивачу статусу учасника бойових дій комісія Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни досліджувала лист Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 02 серпня 2017 року № 33/7-6658 та архівну довідку Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 04 жовтня 2017 року № 179/1/10587.

Згідно з листом Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 02 серпня 2017 року № 33/7-6658 позивач наказами керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України до проведення антитерористичної операції персонально не залучався (арк. спр. 17, 73).

Відповідно до архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 04 жовтня 2017 року № 179/1/10587 наказом Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) по стройовій частині м. Краматорськ від 07 червня 2015 року № 158 визначено вважати такими, що перебували у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань нижчепойменових працівників Міністерства внутрішніх справ України: Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області: майора міліції ОСОБА_1 - старшого експерта сектору автотехнічної експертизи та експертизи вартості відділу інженерно-технічної, економічної та товарознавчої експертизи науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, з 31 липня 2014 року. Наказом Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) по стройовій частині м. Краматорськ від 29 жовтня 2015 року № 302 визначено вважати такими, що вибули зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, до пункту постійної дислокації нижчепойменових працівників Міністерства внутрішніх справ України: Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області: майора міліції ОСОБА_1 - старшого експерта сектору автотехнічної експертизи та експертизи вартості відділу інженерно-технічної, економічної та товарознавчої експертизи науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, з 28 травня 2015 року. В бойових розпорядженнях Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) за період з 1 січня по 28 травня 2015 року, які знаходяться на зберіганні в архіві, ОСОБА_1 не виявлений (арк. спр. 15, 74-75).

Згідно з довідкою Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області від 18 червня 2015 року № ВДЗ/5664/А майор міліції ОСОБА_1 дійсно в період з 31 липня 2014 року по 28 травня 2015 року безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення Антитерористичної операції на території Луганської області. Зазначена довідка видана на підставі наказу Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 07 червня 2015 року № 158 та є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій (арк. спр. 14, 78).

Згідно з витягом з протоколу засідання комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 21 вересня 2018 року за № 3, внаслідок того, що відсутні докази про безпосередню участь у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення відповідно до пункту 4 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413, та відповідно до пунктів 2, 4 Розділу ІІ Положення про комісію МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 серпня 2016 року № 868 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 вересня 2016 року за № 1271/29401, позивачу відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій (арк. спр. 11-12, 61-63).

На підставі протоколу засідання комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 21 вересня 2018 року за № 3 виготовлено рішення комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 21 вересня 2018 року за № 3/ХІІ/ХІІІ/1 про відмову позивачу в наданні статусу учасника бойових дій (арк. спр. 13).

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 29 листопада 2018 року за № 4 позивачу, у якого відсутні докази про безпосередню участь у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення, відповідно до пункту 13 статті 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пункту 3 Розділу ІІ Положення про комісію МВС, затв. наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 серпня 2016 року № 868 та зареєстр.в Міністерстві юстиції України 20 вересня 2016 року за № 1271/29401, надано статус учасника війни (арк. спр. 67-69).

Наведені обставини сторонами не оспорюються. Спірним у цій справі є правомірність дій відповідача щодо відмови у наданні позивачеві статусу учасника бойових дій.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року N 3551-XII (далі Закон N 3551-XII) ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Згідно статті 5 цього Закону учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Пунктом 19 частини першої статті 6 Закону N 3551-XII (в редакції, чинної на дату перебування позивача в районах проведення АТО) визначено, що учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України.

Процедура надання статусу учасникам бойових дій, регламентується Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014р. № 413 (далі - Порядок №413).

Пунктом 4 Порядку №413 визначено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення: витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення;

Для осіб, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів.

Пунктом 5 Порядку № 413 встановлено, що рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мінюсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзвязку, ДСНС, ДФС.

Відповідно з абзаців першого та другого пункту 6 Порядку № 413 для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.

Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), установ, закладів з метою подальшого доопрацювання.

Згідно з пунктом 8 Порядку у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником установи, закладу до комісії чи керівником підприємства, установи, організації до міжвідомчої комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особа може самостійно звернутися до таких комісій.

У разі відмови в наданні статусу учасника бойових дій питання про надання особі зазначеного статусу може повторно виноситися на розгляд комісії за рішенням керівника відповідного міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади чи іншого державного органу, зазначеного у пункті 5 цього Порядку.

Положення про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України 26 серпня 2016 року № 868, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 вересня 2016 року за № 1271/29401 (далі Порядок № 868), згідно з пунктами 1, 2 розділу ІІ якого основними завданнями Комісії є вивчення документів та прийняття рішення щодо надання працівникам МВС статусу учасника бойових дій, розгляд питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни відповідно до пунктів 6 і 13 статті 9 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

З метою забезпечення виконання покладених на неї завдань Комісія має право: 1) вивчати довідки, документи та інші докази, надіслані керівниками структурних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України та керівниками територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, іншими особами, визначеними чинним законодавством (далі - керівники підрозділів), чи подані особисто; 2) заслуховувати у разі потреби працівників МВС, свідків, представників органів державної влади, громадських організацій, рад ветеранів; 3) подавати на розгляд міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), документи зі спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання; 4) брати до уваги докази, пропозиції та рекомендації комісій, створених в центральних органах виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністерство внутрішніх справ України, під час вивчення матеріалів щодо надання статусу учасника війни працівникам МВС; 5) повертати документи керівникам підрозділів для подальшого доопрацювання; 6)приймати рішення про відмову в наданні статусу учасника бойових дій, учасника війни; 7)приймати рішення про позбавлення статусу учасника бойових дій, учасника війни; 8)повторно розглядати за рішенням Міністерства внутрішніх справ України (особи, яка виконує його обов`язки) питання про надання статусу учасника бойових дій, учасника війни особам, яким було відмовлено в наданні такого статусу раніше.

За приписами п. 4 розділу ІІ Порядку № 868 комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій, учасника війни у разі: - відсутності документів, що містять достатні підтвердні докази і є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни; - надання недостовірних даних про осіб, зазначених у пункті 1 розділу I цього Положення;- виявлення факту підроблення документів, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни;- наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції.

У розділі III Порядку № 868 встановлені особливості надання працівникам МВС статусу учасника бойових дій, учасника війни за участь в антитерористичній операції, згідно пункту 1 якого комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій на підставі документів про:1) безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення; 2) направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції; 3) перебування у районах проведення антитерористичної операції з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

За приписами пункту 2 розділі III Порядку № 868 підтвердними документами для прийняття рішення про надання статусу учасника бойових дій є витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення.

Аналіз наведених вище норм дозволяє дійти висновку про те, що підставою для надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, є відповідні документальні підтвердження вказаного, якими, згідно з пункту 2 Порядку N 413, є витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, жодних доказів на підтвердження безпосередньої участі у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення, як того вимагає пункт 4 Порядку № 413 та пункт 2 розділу ІІІ «Особливості надання працівникам МВС статусу учасника бойових дій, учасника війни за участь в антитерористичній операції» Положення № 868, позивачем не надано.

Статтею 13 Закону України від 20 березня 2003 року №638-IV «Про боротьбу з тероризмом» (в редакції, чинної у спірний період) визначено, що при проведенні антитерористичної операції використовуються сили і засоби (особовий склад, спеціалісти, зброя, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) суб`єктів боротьби з тероризмом, а також підприємств, установ, організацій, які залучаються до участі в антитерористичній операції, в порядку, визначеному згідно з положенням, зазначеним у частині другій статті 12 цього Закону.

За рішенням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із керівництвом відповідних суб`єктів боротьби з тероризмом, до широкомасштабних, складних антитерористичних операцій у районі їх проведення залучаються та використовуються сили та засоби (особовий склад та спеціалісти окремих підрозділів, військових частин, зброя, бойова техніка, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України, Збройних Сил України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону, та органів охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, Управління державної охорони України.

Працівники правоохоронних органів, військовослужбовці та інші особи, які залучаються до антитерористичної операції, на час її проведення підпорядковуються керівнику оперативного штабу.

Архівною довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 04 жовтня 2017 року № 179/1/10587, довідкою Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області від 18 червня 2015 року № ВДЗ/5664/А підтверджено, що позивач перебував у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань.

Водночас, доказів про залучення позивача до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення під час звернення до Міністра внутрішніх справ України позивачем не надано.

Згідно листа Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 02 серпня 2017 року № 33/7-6658 позивач наказами керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України до проведення антитерористичної операції персонально не залучався .

Відповідно до архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 04 жовтня 2017 року № 179/1/10587В в бойових розпорядженнях Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) за період з 1 січня по 28 травня 2015 року, які знаходяться на зберіганні в архіві, позивач не виявлений .

Колегія суддів вважає, що зарахування позивача до списку осіб, що безпосередньо беруть участь у проведенні антитерористичних операцій, не свідчить про виконання позивачем конкретних завдань, пов`язаних з його безпосередньою участю в проведенні АТО.

Жодних доказів на підтвердження безпосередньої участі у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення, як того вимагає пункт 4 Порядку №413, позивачем не надано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову.

У постанові Верховного суду від 30 січня 2019 року у справі № 805/4523/16-а, на який посилається позивач в апеляційній скарзі, викладено позицію щодо застосування норм права з приводу виплати винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 01 листопада 2014 року по 20 серпня 2015 року.

Наведена постанова не містить в собі правових висновків щодо надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, а тому доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції вимог ч.5 ст.242 КАС України, колегія суддів вважає безпідставним.

Окрім того, у постанові Верховного суду від 30 січня 2019 року у справі № 805/4523/16-а зазначено: - п.34.Безпосередня участь в АТО на території Донецької та Луганської областей має бути обов`язково підтверджена наказами Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника АТО на території Донецької та Луганської областей) та довідкою, виданою безпосередньо органом, в якому особа проходила службу; - п.35. Отже, зарахування особи до списку осіб, що безпосередньо беруть участь у проведенні антитерористичних операцій, здійснюється на підставі відповідних наказів командирів (штабу АТО), в яких зазначається про дату початку такої участі та дату фактичного завершення такої участі. В подальшому, на підставі вмотивованого рапорту керівника структурного підрозділу, де проходить службу особа, Головним управлінням МВС України в області видається відповідний наказ, який, в свою чергу, є підставою для нарахування грошової винагороди особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, призначеної за безпосередню участь у проведенні АТО; - п.38. Враховуючи відсутність інших доказів в підтвердження доводів позивача в зазначеній частині позовних вимог, а також беручи до уваги те, що виконання службових обов`язків в містах, які відносяться до зони проведення АТО, в даному випадку у місті Авдіївці Донецької області, де позивач проходив службу, не свідчить про виконання позивачем конкретних завдань, пов`язаних з його безпосередньою участю в проведенні АТО, суди дійшли обґрунтованого висновку про необхідність відмови позивачу в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Тобто, Верховний суд погодився з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій про те, що винагорода за безпосередню участь в АТО виплачується не за весь час залучення особи до складу сил та засобів АТО, а тільки за час фактичної участі цієї особи у відповідних заходах.

Посилання позивача на довідку від 01.08.2018р. №19/113/19 згідно якої позивачеві у період грудень 2014р.-травень 2015р. виплачувалась грошова допомога за участь в АТО, колегією суддів не прийнято до уваги, оскільки не містить в собі відомостей про безпосередню участь позивача у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення, як того вимагає пункт 4 Порядку № 413 та пункт 2 розділу ІІІ «Особливості надання працівникам МВС статусу учасника бойових дій, учасника війни за участь в антитерористичній операції» Положення № 868.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року по справі №360/2336/19 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року по справі №360/2336/19 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 12 листопада 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 12 листопада 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв