Справа № 300/1249/19
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/10353/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Большакової О.О., Качмара В.Я.,

за участю секретаря судових засідань - Чопко Ю.Т.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року (головуючий суддя: Остап`юк С.В., місце ухвалення - м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 , 11.06.2019 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, оформлену листом від 05.11.2018, у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею до 8,05 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зобов`язати відповідача видати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва орієнтованою площею до 8,05 га.

Обґрунтовує позов тим, що ним отримано погодження на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) по колишньому КСП ім. 40-річчя Жовтня із земельного резерву Новостародубської сільської ради за межами села Новий Стародуб Петрівського району Кіровоградської області. Однак, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відмовило у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, оскільки відповідач передає у власність або в користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності. Позивач вважає протиправною таку відмову та просить зобов`язати відповідача видати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 і ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про дату, час, місце розгляду справи не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 належить право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП ім. 40-річчя Жовтня с. Новий Стародуб Петрівського району Кіровоградської області, розміром 8,05 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМЕ № 101813 від 05.07.2017.

Рішенням двадцять першої сесії сьомого скликання Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області за № 305/7 від 12.07.2018, надано ОСОБА_1 погодження на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у розмірі середньої земельної частки (паю) по колишньому КСП ім. 40-річчя Жовтня із земель резерву Новостародубської сільської ради за межами села Новий Стародуб Петрівського району Кіровоградської області.

Позивач, 24.09.2018 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею до 8,05 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області.

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, 05.11.2018 відмовило позивачу у наданні такого дозволу у зв`язку із тим, що згідно статті 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що в задоволені позову необхідно відмовити, оскільки до повноважень Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не входить надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, так як такими повноваженнями наділенні органи місцевого самоврядування.

З цими висновками суду першої інстанції, погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначає Закон України від 05.06.2003 № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (далі - Закон № 899-IV).

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закон № 899-IV, право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно ст. 2 Закону № 899-IV, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п`ятому частини першої статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї.

Частиною 1, 2 ст. 3 Закону № 899-IV передбачено, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Статтею 5 Закону № 899-IV визначено повноваження сільських, селищних, міських рад щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв).

Так, сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), зокрема:

розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок;

приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості);

розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);

організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та земель, що залишилися у колективній власності, в порядку, визначеному цим Законом.

Законом України від 06.09.2012 № 5245-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» внесено зміни до Земельного кодексу України, в тому числі до статті 122 цього кодексу, відповідно до якої центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

З системного аналізу вищенаведених норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що повноваження щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) здійснюється органами місцевого самоврядування, визначеними у статті 5 Закону № 899-IV, тобто сільськими, селищними, міськими радами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.09.2019 у справі № 815/1415/16.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 належить право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП ім. 40-річчя Жовтня на території с. Новий Стародуб Петрівського району Кіровоградської області, розміром 8,05 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМЕ № 101813 від 05.07.2017 (а. с. 10), а тому суд апеляційної інстанції вважає, що у відповідача не було законних підстав розглядати заяву позивача стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва орієнтовною площею 8,05 га та приймати рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки такі повноваження належать Новостародубській сільській раді Петрівського району Кіровоградської області, відтак позовні вимоги позивача є необґрунтованими.

Щодо покликання апелянта, на те що відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки повинно оформлятися розпорядчим індивідуальним актом у формі наказу, а не листом, то суд апеляційної інстанції вважає такі безпідставними. Оскільки, підпунктом 38 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29 вересня 2016 року № 333, передбачено, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань надає роз`яснення з питань, що належать до його компетенції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 814/690/18.

Отже, надання відповідачем позивачу роз`яснення у формі листа від 05.11.2018 № А-13681/0-7113/0/017-18, щодо належного порядку звернення особи із заявою щодо виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки на підставі належного їй права на земельну частку (пай), є правомірною формою поведінки суб`єкта владних повноважень, з огляду на відсутність у Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області обов`язку та прав на розгляд такої заяви.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що в задоволені позову необхідно відмовити, оскільки прийняття рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо виділення земельної частки (паю) із земель колективної власності, належить до повноважень органу місцевого самоврядування, зокрема Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 313, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року у справі № 300/1249/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Суддя-доповідач: О. М. Гінда
судді О. О. Большакова
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 08.11.2019.