Справа № 826/11218/17
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 листопада 2019 року

Київ

справа № 826/11218/17

адміністративне провадження № К/9901/30072/19

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Гімона М.М., перевіривши касаційну скаргу Київської міської митниці ДФС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.06.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2019 у справі №826/11218/17 за позовом Приватного підприємства «МПП «Імпульс» до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки-відмови,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «МПП «Імпульс» звернулось до суду з позовом, в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості від 06.03.2017 №UA100010/2017/000014/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100030/2017/00019 від 06.03.2017.

Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 13.06.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2019, адміністративний позов задовольнив повністю.

31.10.2019 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Київської міської митниці ДФС на зазначені рішення, направлена до суду поштою 30.10.2019.

Під час перевірки зазначених матеріалів встановлено, що касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому підлягає залишенню без руху, з огляду на таке.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 330 КАС України до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи. Якщо касаційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Згідно з наданим платіжним дорученням №1194 від 21.10.2019 скаржником сплачено судовий збір за подання касаційної скарги у цій справі у розмірі 8200 грн.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, позов у цій справі заявлено у 2017 році юридичною особою щодо однієї вимоги немайнового характеру (скасування картки відмови) та однієї вимоги майнового характеру - визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів.

Як вбачається зі змісту судових рішень, митна вартість товарів заявлена декларантом за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), на рівні 1,45 EUR/кг. 06.03.2017 відповідачем прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, яким митну вартість товару, що імпортується скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості відповідно до ст.64 Митного кодексу України. Визначена митна вартість імпортованих товарів ґрунтується на митній вартості товару, подібного за якісними характеристиками, митне оформлення якого вже здійснено за митною декларацією №5000600/2016/23843. З огляду на доводи касаційної скарги, митна вартість подібного за якісними характеристиками товару становить 3,19 EUR/кг.

Утім, зі змісту судових рішень у цій справі та касаційної скарги неможливо встановити показники митної вартості товарів та визначених з її розрахунку митних платежів у гривневому еквіваленті згідно з декларацією позивача, а також згідно з рішенням податкового органу про коригування митної вартості товару, що позбавляє суд можливості визначити ціну позову у справі та, відповідно, перевірити правильність розміру сплаченого судового збору за подання касаційної скарги.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI), за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, розмір судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI (у редакції чинній на день подання позову до суду), за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено у 2017 році прожитковий мінімум у розмірі 1600, 00 грн.

При розрахунку судового збору за подання касаційної скарги в частині майнових вимог суд виходить з такої формули: 200% * (ціна позову * 1,5%).

Розмір судового збору за подання касаційної скарги в частині вимог немайнового характеру становить 3200 грн (200 % * 1600 грн).

Отже, за подання касаційної скарги сплаті підлягає судовий збір у розмірі, обчисленому виходячи зі ставок, встановлених наведеними положеннями Закону, у зв`язку з чим скаржнику варто обчислити судовий збір з вищенаведеного розрахунку (3200 грн + розрахований судовий збір в частині майнових вимог) та за наявності підстав подати до Верховного Суду документ про доплату такого збору, з урахуванням вже сплаченої суми.

Судовий збір сплачується за реквізитами:

Отримувач коштів - УК у Печерському районі /Печерський район/22030102

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897

Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) - 899998

Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA7026007

Код класифікації доходів бюджету - 22030102

Найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055)

Символ звітності банку - 207

Призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Крім того, відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

На обґрунтування вимог касаційної скарги Київська міська митниця ДФС зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій порушено норми матеріального і процесуального права. З посиланням на рішення Верховного Суду України від 17.06.2014 у справі №21-148а14 (ненадання витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості самостійно, якщо подані документи не спростовують сумніву у правильності задекларованої митної вартості) та від 02.06.2015 у справі №21-498а15 (обов`язок доведення ціни товару лежить на декларанті, і саме декларант має довести, що ним правильно здійснено розрахунки митної вартості, обрано метод визначення митної вартості) зазначає, що рішення про коригування митної вартості прийнято з дотриманням норм митного законодавства, враховуючи сумніви митного органу відносно митної вартості товарів, які не спростовані позивачем.

Проте з судових рішень вбачається, що підставою для задоволення позову стали висновки про обґрунтованість сумнівів митниці і наявності у неї підстав для витребування додаткових документів. Натомість, позивачем після завершення митних процедур було проведено оплату за товар в сумі 24433,40 євро, що відповідає сумі інвойсу, на підтвердження чого долучено до матеріалів справи копію платіжного доручення. Таким чином, припущення митного органу про сплату позивачем за товар суми, що є меншою від суми, яка зазначена в інвойсі, виявились не підтвердженими.

Тобто судами попередніх інстанцій не заперечувалось ані право митного органу на витребування документів, ані обов`язку саме декларанта на доведення ціни товару, що свідчить про недостатність обґрунтувань касаційної скарги в цій частині.

Також судові рішення містять правову оцінку іншим доводам відповідача, зокрема, щодо відсутності в товаросупровідних документах умов оплати, неналежність оформлення прайс-листа, надання видаткових накладних не завірених печаткою одержувача, неналежність висновку ТПП і відсутність інформації про ціну залежно від визначених умов поставки в контракті з третіми особами. Проте касаційна скарга дублює ці ж самі доводи без належних обґрунтувань незгоди з їх правової оцінкою судами попередніх інстанцій

Отже, формальне зазначення скаржником, що судами не надано належної правової оцінки висновкам митного органу не є належним обґрунтуванням вимог касаційної скарги.

Суд акцентує увагу скаржника про необхідність наведення підстав касаційного оскарження з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було неправильно застосовано, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

При цьому у разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставини справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Отже, оскільки касаційна скарга не містить конкретного обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, скаржнику слід усунути цей недолік касаційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно положень частини першої та другої статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 169, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Київської міської митниці ДФС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.06.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2019 у справі №826/11218/17 залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, а саме:

- зазначити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права з урахуванням мотивів, наведених у цій ухвалі,

- за наявності підстав надати платіжний документ про доплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі встановленому Законом № 3674-VI.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

...........................

М.М. Гімон,

Суддя Верховного Суду