Справа № 140/956/19
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 листопада 2019 року

Київ

справа №140/956/19

касаційне провадження №К/9901/30161/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.

розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2019 у справі №140/956/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛКВ Груп» до Головного управління ДФС у Волинській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛКВ Груп» у квітні 2019 року звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 01.03.2019 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з акцизного податку з товарів (транспортні засоби, крім мотоциклів і велосипедів) на суму 73761,78грн., з яких за податковим зобов`язання - 59009,42грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 14752,36грн, № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів на 14752,35грн, з яких за податковим зобов`язанням - 11801,88 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 2950,47грн.

Волинський окружний адміністративний суд рішенням від 21.06.2019 позовні вимоги залишив без задоволення.

Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 02.10.2019 рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.06.2019 скасував та ухвалив нове рішення про задоволення позовних вимог.

Головне управління ДФС у Волинській області 29.10.2019 звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, у якій просило скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2019 та залишити в силі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.06.2019.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права та процесуального права.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що предметом позову у справі №140/956/19 є вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень від 01.03.2019 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з акцизного податку з товарів (транспортні засоби, крім мотоциклів і велосипедів) на суму 73761,78грн., з яких за податковим зобов`язання - 59009,42грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 14752,36грн, № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів на 14752,35грн, з яких за податковим зобов`язанням - 11801,88 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 2950,47грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що доказами у справі спростовуються відомості, що містяться у наданих позивачем документах щодо дати першої реєстрації транспортного засобу. При цьому суд врахував лист АТ «Рено Україна» щодо інформації про дату початку дії гарантії транспортного засобу, імпортованого позивачем на територію України, а саме 24.05.2013.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що датою першої реєстрації транспортного засобу, від якої залежить нарахування митних платежів для митного оформлення ввезеного позивачем автомобіля, є саме дата першої реєстрації - 22.11.2013, яка визначена технічному паспорті BEV406PD .

Суд апеляційної інстанції дослідив лист АТ «Рено Україна» від 06.11.2018 №279 та дійшов висновку, що у зазначеному листі мова йде лише про дату початку дії першої гарантії автомобіля, а інформації щодо дати першої реєстрації запитуваного автомобіля вказаний документ не містить, що є визначальним для вирішення даного спору з урахуванням наведених вимог Податкового кодексу України для визначення ставки податку при розмитненні автомобіля.

Дана справа, призначена та розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

У касаційній скарзі містяться застереження щодо застосування положень підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, утім доводи відповідача не спростовують обставин встановлених судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Інших випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається. У касаційній скарзі таких застережень не міститься.

За таких обставин суд касаційної інстанції вважає касаційну скаргу на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2019, ухвалену за результатами апеляційного перегляду рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.06.2019 у справі щодо скасування податкових повідомлень-рішень, необґрунтованою.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини першої, пунктом 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Головному управлінню ДФС у Волинській області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2019 у справі №140/956/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛКВ Груп» до Головного управління ДФС у Волинській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева Р.Ф.Ханова