Справа № 760/14027/15-а
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Епель О.В. Карпушової О.В. Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 09 липня 2019 року у справі за заявою Міністерства оборони України про роз`яснення постанови суду за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Міністерства оборони України, Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій відповідачів щодо не призначення позивачу компенсаційної суми в разі смерті її чоловіка та зобов`язання відповідачів призначити і виплатити їй дану компенсаційну суму, на підставі Закону України «Про ратифікацію Угоди про державну соціальну допомогу членам сімей військовослужбовців, загиблих в Афганістані та інших державах, в яких велися бойові дії» та постанови Кабінету Міністрів України від 05.05.1994 р. № 290.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 07 вересня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Міністерства оборони України та Пенсійного фонду України щодо призначення та виплати позивачу компенсаційної суми у разі смерті її чоловіка ОСОБА_3 , відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 05 травня 1994 року № 290 (у редакції, чинній на день смерті чоловіка позивачки). Зобов`язано Міністерство оборони України призначити позивачу компенсаційну суму у разі смерті її чоловіка ОСОБА_3 , у розмірі, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 05 травня 1994 року № 290 (у редакції, чинній на день смерті чоловіка позивачки) у разі загибелі або смерті військовослужбовця, та перерахувати цю компенсаційну суму до Пенсійного фонду України. Зобов`язано Міністерство оборони України надіслати до Пенсійного фонду України список осіб, які мають право на одержання компенсаційних сум, де зазначити відповідні відомості про позивача як вдову ОСОБА_3 , (відомості про прізвище, ім`я, по батькові, військове звання, дату смерті ОСОБА_3 ,, прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання, дата народження, розмір пенсії позивача, як члена сім`ї, якому призначена пенсія, відсутність виплати позивачу одноразової грошової допомоги). Зобов`язано Пенсійний фонд України виплатити позивачу компенсаційну суму у разі смерті її чоловіка ОСОБА_3 , у розмірі грошових коштів, що будуть перераховані на виплату цієї соціальної виплати Міністерством оборони України, на підставі списку осіб, які мають право на одержання компенсаційних сум, де зазначено відомості про позивача як вдову ОСОБА_3 У задоволені інших вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2015 року апеляційні скарги Міністерства оборони України, Пенсійного фонду України залишено без задоволення, постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 07 вересня 2015 року - без змін.

Міністерство оборони України звернулося до суду із заявою про роз`яснення постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 07 вересня 2015 року. Зокрема, заявник просив роз`яснити постанову, яка йому незрозуміла в частині, того, чи підлягають відшкодуванню Секретаріатом ООН витрати понесені Міністерством оборони України, у разі виплати компенсаційної суми ОСОБА_1

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 липня 2019 року у задоволенні заяви про роз`яснення постанови суду - відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, Міністерство оборони України звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою роз`яснити постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 07 вересня 2015 р., а саме: чи підлягають відшкодуванню Секретаріатом ООН витрати понесені Міністерством оборони України, у разі виплати компенсаційної суми ОСОБА_1

15 жовтня 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Також, 28 жовтня 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про винесення окремої ухвали, в якій просить винести окремі ухвали щодо Міністерства оборони України та стягнути з нього штраф за зловживання процесуальними правами.

31 жовтня 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Міністерства оборони України надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Зідно частини 1 статті 254 КАС Украни, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Дана норма передбачає підстави для роз`яснення судового рішення в судовому засіданні.

Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом не дотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Зазначена стаття КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Виходячи із системного тлумачення наведеної норми, роз`яснено може бути судове рішення, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини.

Механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

В ухвалі Верховного Суду України від 13.07.2016 р. (справа № 21-452іп16) зазначено, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

В свою чергу, підставою для роз`яснення судового рішення, як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

За роз`ясненням рішення суду можуть звертатися особи, які брали участь у справі, або державний виконавець у випадку, коли рішення є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

В заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Так, в прохальній частині поданої заяви про роз`яснення судового рішення, заявник просить суд роз`яснити резолютивну частину постанови рішення, а саме: чи підлягають відшкодуванню Секретаріатом ООН витрати понесені Міністерством оборони України, у разі виплати компенсаційної суми ОСОБА_1 .

Як зазначалося, постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 07 вересня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Міністерства оборони України та Пенсійного фонду України щодо призначення та виплати позивачу компенсаційної суми у разі смерті її чоловіка ОСОБА_3 , відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 05 травня 1994 року № 290 (у редакції, чинній на день смерті чоловіка позивачки). Зобов`язано Міністерство оборони України призначити позивачу компенсаційну суму у разі смерті її чоловіка ОСОБА_3 , у розмірі, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 05 травня 1994 року № 290 (у редакції, чинній на день смерті чоловіка позивачки) у разі загибелі або смерті військовослужбовця, та перерахувати цю компенсаційну суму до Пенсійного фонду України. Зобов`язано Міністерство оборони України надіслати до Пенсійного фонду України список осіб, які мають право на одержання компенсаційних сум, де зазначити відповідні відомості про позивача як вдову ОСОБА_3 , (відомості про прізвище, ім`я, по батькові, військове звання, дату смерті ОСОБА_3 ,, прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання, дата народження, розмір пенсії позивача, як члена сім`ї, якому призначена пенсія, відсутність виплати позивачу одноразової грошової допомоги). Зобов`язано Пенсійний фонд України виплатити позивачу компенсаційну суму у разі смерті її чоловіка ОСОБА_3 , у розмірі грошових коштів, що будуть перераховані на виплату цієї соціальної виплати Міністерством оборони України, на підставі списку осіб, які мають право на одержання компенсаційних сум, де зазначено відомості про позивача як вдову ОСОБА_3 У задоволені інших вимог відмовлено.

Дослідивши текст резолютивної частини постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 07 вересня 2015 року, колегія суддів вважає, що дане судове рішення є зрозумілим, оскільки не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо його розуміння.

У даному випадку, апелянт фактично просить роз`яснити порядок виконання вказаного судового рішення, що не може бути здійснене, в порядку частини 1 статті 254 КАС Украни.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

З приводу поданого до суду апеляційної інстанції клопотання ОСОБА_1 про винесення окремих ухвал та стягнення з Міністерства оборони України штрафу за зловживання процесуальними правами, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно приписів Кодексу адміністративного судочинства України, окрема ухвала суду - це рішення, яким суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону, причини та умови, що сприяли вчиненню порушення.

Згідно ст. 324 КАС України, суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 249 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

Відповідно до частин 1-3 статті 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

Окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду грубі порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли. Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень. Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду.

Колегією суддів не встановлено подання посадовими особами відповідача безпідставних заяв, саме з метою невиконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 07 вересня 2015 року та умисного його невиконання відповідачем, а тому, відсутні підстави для винесення окремих ухвал щодо зловживань Міністерства оборони України.

Також, згідно п.2 ч.2 ст.149 КАС України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема, у разі зловживання процесуальними правами.

З огляду на вищенаведені, обставини з урахуванням вимог процесуального законодавства, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для постановлення ухвали про стягнення з Міністерства оборони України штрафу у сумі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 150, 250, 254, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 09 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Епель О.В. Карпушова О.В.

Повний текст постанови виготовлено 11.11.2019 року