Справа № 241/1231/19
Суддя: Демочко Д. О.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2019 року

Першотравневий районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Демочко Д.О.,

при секретарі Цукановій Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого лейтенанта Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції м.Маріуполь Кульченко Владислава Тарасовича про поновлення пропущеного строку та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ВР№145811 від 04.06.2019 року в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

26.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до старшого лейтенанта Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції м.Маріуполь Кульченко Владислава Тарасовича про поновлення пропущеного строку та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ВР№145811 від 04.06.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 1020,00 грн.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 04 червня 2019 року відносно Урзуфського сільського голови Мангушського району Донецької області ОСОБА_1 була винесена постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія BP № 145811 старшим лейтенантом управління патрульної поліції Донецької області департаменту патрульної поліції м. Маріуполь Кульченко Владиславом Тарасовичем, якою його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статтті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у розмірі 1020 гривень.

Зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач виходив з того, що 04.06.2019 року в 11-00 годині в Донецькій області Мангушського району в с. Урзуф по вулиці Центральна та Набережна, ОСОБА_1 , являючись уповноваженою посадовою особою відповідальною за утримання автомобільно шляхової мережі порушив правила, норми та стандарти забезпечення безпеки дорожнього руху допустивши розміщення МАФів для здійснення торгівельної діяльності у безпосередній близькості від проїжджої частини.

Оскаржувану постанову відповідача вважає протиправною, та такою, що підлягає скасуванню судом з таких підстав: в оскаржуваній постанові відсутні данні, які відповідно до норми ст. 283 КУпАП підлягають обов`язковому зазначенню; також, зазначає, що відповідач не вияснив хто є особою, відповідальною за утримання автомобільно-шляхової мережі по вул. Центральна та Набережна, не додав доказів, що вказаною особою є сільський голова та зазначає, що відповідно до ст. 42 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» (яка регламентує повноваження місцевих голів) відсутні серед повноважень сільського голови - відповідальність за утримання автомобільно-шляхової мережі.

У оскаржуваній постанові відповідач вказує, що позивач допустив розміщення малих архітектурних форм в безпосередній близькості до проїзної частини. Але це твердження також є недостовірним. Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», до малих архітектурних форм належать: альтанки, павільйони, навіси; паркові арки (аркади) і колони (колонади);вуличні вази, вазони і амфори; декоративна та ігрова скульптура; вуличні меблі (лавки, лави, столи); сходи, балюстради; паркові містки; огорожі, ворота, грати; інформаційні стенди, дошки, вивіски; інші елементи благоустрою, визначені законодавством, які ніби-то по вулиці Центральній та Набережній в с. Урзуф відсутні. Жодних дозволів на їх розміщення а ні позивачем особисто, а ні рішенням сесії Урзуфської сільської ради не надавалось. Також, зазначає, що в постанові місце вчинення правопорушення відсутнє.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву по розгляд справи за його відсутності, вимоги, викладені у позовній заяві підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст. 130 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, прийшов до наступного висновку.

Як встановлено судом, 04 червня 2019 року ОСОБА_1 , як посадову особу - голову Урзуфської сільської ради, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП, за порушення правил, норм та стандартів забезпечення безпеки дорожнього руху, допустивши розміщення МАФів для здійснення торгівельної діяльності у безпосередній близькості від проїжджої частини. Зазначеною постановою ОСОБА_1 було визнано винним та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1 020 грн.

Згідно ч. 1 ст. 140 КУпАП, порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повноваження сільського голови визначені статтею 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування» та компетенції сільських, селищних рад, їх виконавчих органів у сфері дорожнього руху визначені статтею 7 ЗУ «Про дорожній рух», а тому виходячи із їх змісту, саме на голову сільської ради покладено обов`язок забезпечення здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади.

Частиною 3 статті 24 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або органи, уповноважені ними здійснювати експлуатаційне утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мають право вимагати від користувачів дотримання чинних законодавчих і нормативних актів стосовно дорожнього руху, правил ремонту і утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування дорогами і дорожніми спорудами та їх охорони.

У пункті 5 Постанови КМ України, від 30.03.1994, № 198 «Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони» передбачено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи дорожньо-експлуатаційні організації, користувачі дорожніх об`єктів та спеціалізовані служби організації дорожнього руху зобов`язані забезпечувати зручні і безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх об`єктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об`єктів, забрудненню навколишнього середовища.

Поняття «контроль» розглядається як система спостереження і перевірки процесу функціонування і фактичного стану керованого об`єкта з метою оцінки обгрунтованності та ефективності прийнятих ним управлінських рішень і результатів їх виконання, виявлення відхилень від вимог, усунення несприятливих наслідків їх виконання та інформування про них компетентних органів. Таким чином, сутність контролю полягає в перевірці відповідності діяльності всіх учасників суспільних відносин тим встановленим у суспільстві приписам, в рамках яких вони повинні діяти.

В силу статті 14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Згідно ч. 5 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Згідно ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В даному випадку постанова, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Окрім того, неправомірним в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності є те, що не зазначено, який саме пункт ДСТУ 3587-97 порушено позивачем.

Вищевказані порушення, допущені відповідачем при складанні постанови, свідчать про недотримання положень ст. ст. 280, 283 КУпАП при розгляді справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідачем не надано доказів, на підставі яких ним було прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність доказів події адміністративного правопорушення, зазначеної в постанові серії ВР № 145811 від 04.06.2019 року.

Відповідно до ст. ст. 151, 247 КпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву та будь-яких достовірних доказів на підтвердження тверджень, вказаних у оскаржуваній постанові суду не надав, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не виконано обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, що покладений на нього статтею 77 КАС України, у зв`язку із чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи зазначені вище норми процесуального права, суд приходить до висновку про необхідність визнання протиправною та скасування постанови серії ВР № 145811 від 04.06.2019 року із закриттям справи про адміністративне правопорушення через відсутність події такого правопорушення.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 10, 19, 90, 241-246, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого лейтенанта Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції м.Маріуполь Кульченко Владислава Тарасовича про поновлення пропущеного строку та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ВР№145811 від 04.06.2019 року в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВР№145811 від 04.06.2019 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1 020, 00 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 140 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Д.О. Демочко