Справа № 463/4327/19
Суддя: Мигаль Г. П.
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

04.11.2019 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Мигаль Г.П.

при секретарі судового засідання Терлецького В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівської області Департаменту патрульної поліції Шкреметко Володимира Романовича про скасування постанови ДП 18 №494502 від 20 травня 2019 року,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівської області Департаменту патрульної поліції Шкреметко Володимира Романовича про скасування постанови ДП 18 №494502 від 20 травня 2019 року. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 20 травня 2019 року інспектором взводу №1 роти №1 батальйону №2 УПП у Львівській області, капітаном поліції Шкреметко Володимиром Романовичем, було винесено постанову серія ДП18 №494502 про притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 гривень. Відповідно до постанови, він нібито о 2 годині 08 хвилин, керував автомобілем у м. Львів по вул. Личаківська, у якого в нічну пору доби не працювала права фара ближнього світла, а також не пред`явив посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим начебто порушив вимоги п. 31.4.3 та 2.1г ПДР.

Позивач вищевказану постанову вважає такою, що винесена з грубим порушенням норм матеріального та неправильним застосуванням норм процесуального права, та такою що підлягає скасуванню, оскільки 20 травня 2019 року він рухався в транспортному засобі ДЕО Ланос д.н.з. НОМЕР_1 , проїжджаючи по вул. Личаківська. В районі вул. Пасічна, б. 15 він був зупинений патрульним автомобілем ТОЙОТА Пріус за допомогою синіх та червоних проблискових маячків. До його автомобіля підійшов співробітник патрульної поліції ОСОБА_2 та вимагав пред`явити йому документи, а саме водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та поліс обов`язкової цивільної відповідальності власників наземних ТЗ, і сказав, що позивач нібито рухався в автомобілі, у якого не працює права фара ближнього світла.

Позивач повідомив інспектора, що він рухається, дотримуючись всіх мір з виконанням вимог чинного законодавства та перед початком руху переконався у справності свого транспортного засобу, на що інспектор ОСОБА_2 відповів «покажи документи або пишемо постанову», тим самим позивач вважає що інспектор вже без розгляду справи виніс рішення, не розглянувши справу по суті і ставився до нього упереджено. Ніяких матеріалів справи, доказів по справі позивачу надано в повній мірі не було. Інспектор не уточнив, хто саме знаходився за кермом, та не був зацікавлений об`єктивно розглянути справу по суті. До того ж, така технічна несправність не забороняє подальше експлуатування автомобіля, а згідно чинного ПДР дозволяє доїхати найшвидшим шляхом до місця паркування або ремонту з дотриманням вимог пункту 9.9 та 9.11 ПДР. Коли інспектори зрозуміли, що це дійсно так, та почали на місці придумувати порушення, яких він не вчиняв, не маючи на це ніяких доказів, а тільки свої слова та рапорт, який не являється доказом по справі. Таким чином, після зупинки транспортного засобу, інспектор ОСОБА_2 одразу виніс постанову в своєму автомобілі, не розглянувши справу по суті. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи та свідки, та взагалі з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Позивач вважає, що відповідач халатно поставився до розгляду справи, а також до його прав та свобод. Своїми діями ОСОБА_2 грубо порушив вимоги ст.ст.278,279, та 280 КУпАП, а також право позивача на захист, яке закріплено як ст. 268 КУпАП, так і ст. 59, 63 Конституції України. Право на захист є одним з основних прав, гарантованих Конституцією України і порушення цього права є не допустимим.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Представник відповідача відзив на позов не надав.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить до наступного висновку.

Відповідно до постанови серія ДП18 № 494502 від 20 травня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі 20 травня 2019 року, інспектором поліції взводу №1 роти № 1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у Львівській області Шкреметко В.Р. була винесена постанова про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 245 грн. відповідно до якої ОСОБА_1 20 травня 2019 року о 02 годині 08 хвилин керуючи автомобілем ДЕО Ланос н.з. НОМЕР_2 . НОМЕР_1 по вул. Личаківська у м. Львові у нічну пору, в якого не працювала передня права фара ближнього світла. Після зупинення працівниками поліції не увімкнув аварійну світлову сигналізацію та не пред`явив на вимогу посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та поліс обов`язкової цивільної відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив п.п. 31.4.3, 2.1 «Г» ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП.

Відповідно до п. 31.4.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, забороняється експлуатація транспортних засобів, якщо зовнішні світлові прилади: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Крім того, відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції; г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил; ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення); д) у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака Водій з інвалідністю - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Положеннями ч.1 ст.126 КУпАП передбачено відповідальність водіїв транспортних за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Для встановлення складу та події адміністративного правопорушення у справі, що розглядається, слід встановити, що водій ОСОБА_1 у нічну пору керував ТЗ в якого не працювала передня права фара ближнього світла та після зупинення працівниками поліції не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, не пред`явив на вимогу посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та поліс обов`язкової цивільної відповідальності власників наземних ТЗ.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В матеріалах справи міститься копія постанови серія ДП18 № 494502 від 20 травня 2019 року, доказів підтверджуючих той факт, що ОСОБА_1 20 травня 2019 року о 02 годині 08 хвилин, керуючи автомобілем ДЕО Ланос н.з.д. НОМЕР_1 по вул. Личаківська у м. Львові у нічну пору керував ТЗ, в якого не працювала передня права фара ближнього світла та після зупинення працівниками поліції не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, не пред`явив на вимогу посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та поліс обов`язкової цивільної відповідальності власників наземних ТЗ, матеріали справи не містять.

Відповідачем відзив на позовну заяву, а також доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення у встановленому законом порядку не надано, а тому у відповідності до ч.6 ст.162 КАС України, суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами.

Вказані вище обставини свідчать про недоведеність наявності в діях позивача порушень вимог п.п. 31.4.3, 2.1 «Г» ПДР УкраїниПравил дорожнього руху, що в свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 126 КУпАП.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не наддасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

У справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень, в силу приписів статті 77 КАС України, покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

За правилами п. 3 п. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі не з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не встановив факт вчинення адміністративного правопорушення, з посиланням на належні та допустимі докази та наявність вини в діях ОСОБА_1 , Відповідачем протилежне не доведено, а отже позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 20, 44, 47, 77, 90, 192, 210-211, 241-246, 250 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 494502 від 20 травня 2019 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.126 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Згідно ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту рішення суду 04 листопада 2019 року.

сторони у справі:

позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ;

відповідачі: інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівської області Департаменту патрульної поліції Шкреметко Володимир Романович, службова адреса 79053, м.Львів, вул. Перфецького,19

Суддя Г.П. Мигаль