Справа № 725/5587/19
Суддя: Іщенко І. В.
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/5587/19
Номер провадження 2-а/725/274/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2019

Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:головуючого судді Іщенко І. В. при секретарі Пентелюк П.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративний позов ОСОБА_1 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправної та скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом. Посилався на те, що встановлено, що 20 вересня 2019 року заступником начальника Чернівецької митниці ДФС -начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Жижиян І.Є. було винесено постанову у справі про порушення митних правил № 1339/40800/19, відповідно до змісту якої ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) було визнано винним у вчиненні порушення митних правил передбаченого ст. 485 Митного кодексу України і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків від ризниці митних платежів, що становить 327 тисяч 167 гривень 97 копійок ( триста двадцять сім тисяч сто шістдесят сім гривень 97 копійок). Копію постанови Чернівецької митниці Державної Фіскальної служби України позивач отримав 27 вересня 2019 року. Постанова від 20 вересня 2019 року у справі про порушення митних правил № 1339/40800/19 мотивована тим, що позивач незаконно ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «АУДІ А6», зареєстрований в Болгарії', реєстраційний номер НОМЕР_1 , в режимі « тимчасового ввезення», але в порушення ст. 485 МК України, маючи статус « резидента», для перетину митного кордону надав паспорт громадянина Румунії з метою ухилення від зобов`язання забезпечення сплати митних платежів шляхом застосування заходів гарантування щодо даного транспортного засобу, тобто надав документ зі статусом « нерезидент». Вважає, що рішення службової особи органу владних повноважень таким, що суперечить нормам МК України, постанова № 1339/40800/19 від 20 вересня 2019 року винесена відповідачем без повного та належного дослідження всіх обставин справи а тому, є незаконною і підлягає скасуванню.

Позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд позов задовольнити.

Представники відповідача направив письмовий відзив на позовну заяву, в якій позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.5 даної Статті, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Судом встановлено, що 20 вересня 2019 року заступником начальника Чернівецької митниці ДФС -начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Жижиян І.Є. було винесено постанову у справі про порушення митних правил № 1339/40800/19, відповідно до змісту якої ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) було визнано винним у вчиненні порушення митних правил передбаченого ст. 485 Митного кодексу України і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків від ризниці митних платежів, що становить 327 тисяч 167 гривень 97 копійок ( триста двадцять сім тисяч сто шістдесят сім гривень 97 копійок). Копію постанови Чернівецької митниці Державної Фіскальної служби України позивач отримав 27 вересня 2019 року. Постанова від 20 вересня 2019 року у справі про порушення митних правил № 1339/40800/19 мотивована тим, що позивач незаконно ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «АУДІ А6», зареєстрований в Болгарії', реєстраційний номер НОМЕР_1 , в режимі « тимчасового ввезення», але в порушення ст. 485 МК України, маючи статус « резидента», для перетину митного кордону надав паспорт громадянина Румунії з метою ухилення від зобов`язання забезпечення сплати митних платежів шляхом застосування заходів гарантування щодо даного транспортного засобу, тобто надав документ зі статусом « нерезидент».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 529 Митного кодексу України встановлено, що постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 Митного кодексу України встановлено, що законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 530 Митного кодексу України встановлено, що перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідачем не було виконано завдання провадження у справі про порушення митних правил, передбачені ст. 486 МК України, а саме своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Так, відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 286 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст. 389 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, уповноваженою посадовою особою митного органу не в повній мірі були виконані вимоги ст. 489 МК України та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи з огляду на наступне.

Так, за змістом п.1 ч.1 статті МК України для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

За визначенням ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

За нормами статті 57 глави 9 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів, пояснення свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, висновком експерта, іншими документами, а також товарами безпосередньо предметами порушення митних правил.

Згідно зі статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в йото вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративні правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото -і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожньою руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 77 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися па докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Вищий адміністративний суд в своїй ухвалі від 23 травня 2016 року по аналогічній справі № 725/21/16-а (К/800/13967/16) також зазначив, що у випадку реекспорту відсутній умисел на ухилення від сплати податків, а саме: «задовольняючи частково позовні вимоги, суди попередніх інстанцій вірно вказали, що на день винесення постанови в справі про порушення митних правил (25.12.2015) не було підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки митний режим тимчасового ввезення було завершено шляхом реекспорту ввезеного автомобіля. Дії позивача доводять відсутність умислу на ухилення від сплати митних платежів, а також безпідставність накладення на нього стягнення».

Тому, враховуючи вищевикладену обставину, а саме те, що відсутня обов`язкова ознака складу адміністративного правопорушення суб`єктивна сторона, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України.

Статтею 485 МК України передбачено, що заявлені в митній декларації' з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору ( контракту), ваги ( з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ з ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж мстою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в піших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

З об`єктивної сторони правопорушення передбачене ст. 485 МК України в частині вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів, характеризується сукупністю трьох ознак, зокрема діяння спрямоване на ухилення від сплати митних платежів, суспільно небезпечні наслідки V вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів та причинний зв`язок між діяннями та наслідками.

Відповідно до ч.З ст. 380 МК України транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів , що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у ст. 319 МК України. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X МК України. Пальне, що міститься у звичайних ( встановлених заводом виробником баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об`єктом оподаткування митними платежами.

За приписами п. З ч.І ст. 292 МК України митні платежі не сплачуються / разі якщо, при ввезені товарів на митну територію України або вивезення товарів з митної території' України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень МК України не передбачає сплату митних платежів на період дії' цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

Відповідно до п.50 ч.І ст.4 МК України резиденти - це фізичні особи громадяни України, іноземці та особи без іромадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

За приписами пп.»в» п.ЗЗ ч.І ст.4 МК України нерезиденти - фізичні особи іноземці та особи без громадянства, громадяни України, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України.

Зі змісту ст.103 МК України слідує, що тимчасове ввезення - це митний режим відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорт)7 до завершення встановленого строку без будь - яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

В постанові Чернівецької митниці ДФС від 20.09.2019 року зазначено, що дії ОСОБА_1 під час переміщень транспортного засобу через митний кордон України мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України. В той же час, всупереч вимогам закону (ст.283 КпАП) мотивувальна частина оскаржуваної постанови та протоколу про порушення митних правил не містить опису обставин встановлених в справі, а саме не зазначено, які саме дії на думку митних органів утворюють склад порушення, передбаченого ст.285 МК України та не зазначено часу вчинення правопорушення.

З огляду на це слід звернути увагу, що відповідно до рішення Вищого адміністративного суду України від 23 травня 2016 року по справі № К/800/13967/16 встановлено, що: «…передбачені диспозицією статті 485 Митного кодексу України протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, характеризується вчиненням одноразової дії у певний час: вивезення вищевказаного транспортного засобу у відповідний строк, коли такий проступок може бути виявлений контролюючим органом, який засвідчує відомості, одержані під час митного контролю транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформляє результат контролю. Отже, правопорушення не є тривалим.»

Тому, враховуючи те, що під час ввезення на митну територію України жодних порушень працівниками митниці виявлено не було і автомобіль вільно пропустили на територію України в режимі тимчасового ввезення строком на 1 рік, складання протоколу про порушення митних правил під час його вивезення є протиправним.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України № 6802-0-4-13/11 від 02 серпня 2013 року зазначено, що КпАП не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення.

Підсумовуючи наведене можна дійти висновку, що статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, саме такої позиції притримувався Вищий адміністративний суд України 03 грудня 2015 року при постановленні ухвали по адміністративній справі № 359/2056/15-а, 27 жовтня 2015 року у справі № 800/32153/15.

Всупереч ст.489 МК України, посадовою особою, якою було складено протокол про порушення митних правил, не з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні а також не з`ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Необ`єктивність та упередженість розгляду справи про порушення митних правил також полягала в тому, що розгляд адміністративної справи відбувся за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Так, п.4 ст.526 Митного кодексу України передбачає, що справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгулу справи.

Крім цього, Чернівецькою митницею ДФС безпідставно визначено розмір митних платежів, що підлягали до сплати, оскільки вартість автомобіля не визначалася і автотоварознавче експертне дослідження автомобіля не проводилося.

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

На підставі викладеного та керуючись ст.9,38,251,258,280,287-289,293 КУпАП, ст.ст.241 247, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити .

Визнати протиправною та скасувати постанову .заступника начальника Чернівецької митниці ДФС Жижияна І.Є. від 20.09.2019 року у справі про порушення митних правил № 1339/40800/19 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного штрафу.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів після оголошення рішення суду до 7 апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці.

Суддя: Іщенко І.В..