Справа № 824/607/19-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/607/19-а

Головуючий у 1-й інстанції: Маренич Ігор Володимирович

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

06 листопада 2019 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року (прийняте у м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради (далі - відповідач) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач 04.06.2019 звернувся із позовом до Чернівецького окружного адміністративного суду в якому просив:

- визнати протиправними дії Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації за самостійно придбаний мобільний телефон;

- зобов`язати Департамент праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради донарахувати та виплатити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , інваліду І-ї групи за зором компенсацію за придбаний мобільний телефон у розмірі 1065,00 грн ( за палицю тактильну - 204 грн, та за диктофон 861 грн).

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 01.08.2019 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України №321 від 05.04.2012 "Про затвердження Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення і виплати грошової компенсації вартості за самостійно придбані технічні та інші засоби реабілітації, переліків таких засобів" (далі - Порядок №321) передбачено право інваліда за зором на отримання компенсації за самостійно придбаний телефон замість всіх засобів реабілітації. Диктофон та тактильна палиця зазначені в Додатку 2 до вказаної Постанови, а тому, позивачу має виплачуватись компенсація за придбаний телефон замість вказаних засобів реабілітації.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу вказавши, що оскільки в Наказі Міністерства соціальної політики України № 59 від 29.01.2016 "Про організацію забезпечення окремих категорій населення технічними та іншими засобами реабілітації" (далі - Наказ №59) не встановлена гранична ціна на диктофон, тому для проведення компенсації його вартості не було підстав. Також вказує, що особи з інвалідністю І та ІІ групи мають право на компенсацію вартості самостійно придбаного мобільного телефону в межах сукупної ціни на спеціальні засоби для спілкування.

05.11.2019 від Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нову постанову про часткове задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Згідно Довідки МСЕ 260685 ОСОБА_1 є інвалідом І-ї групи з дитинства по зору.

22.11.2018 позивачем було придбано мобільний телефон Xiaomi redmi Note 5 за ціною 4999 грн.

03.12.2018 на ім`я відповідача було подано заяву, відповідно до змісту якої, позивач просив виплатити компенсацію за телефон замість всіх засобів реабілітації (аудіоплеєр, годинник механічний, палиця тактильна та диктофон).

08.04.2019 на банківський рахунок позивача надійшла компенсація в розмірі 1551 грн. за придбаний мобільний телефон замість засобів реабілітації (аудіоплеєр, годинник механічний).

17.04.2019 позивач не погоджуючись з розміром компенсації, звернувся до Департаменту з заявою про нарахування та виплати компенсації за палицю тактильну та диктофон.

25.04.2019 від відповідача було отримана відповідь, відповідно до змісту якої Департамент відмовив в донарахування та виплати додаткових коштів у зв`язку з тим, що палиця тактильна не відноситься до засобів спілкування, орієнтування та обміну. Стосовно відшкодування грошової компенсації за диктофон, то на законодавчому рівні не вирішено розрахунок вартості останнього, а тому при проведенні розрахунку вартості не включено.

Не погоджуючись із діями відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем правомірно нараховано та виплачено компенсацію за самостійно придбаний мобільний телефон, а тому відсутні підстави для донарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації за придбаний мобільний телефон у розмірі 1065 грн.

При цьому, оскільки тактильна палиця відноситься до допоміжних засобів для особистої рухомості та підйому, а не до спеціальних засобів спілкування, орієнтування та обміну інформацією для осіб з інвалідністю по зору то позовна вимога щодо компенсації коштів за тактильну палицю у вартість телефону задоволенню не підлягає.

Стосовно компенсації за придбання мобільного телефону за рахунок вартості диктофону суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з відсутністю в законодавстві відомостей щодо компенсації за диктофон, а також враховуючи, що суд не в змозі підміняти та встановлювати ціни за технічні засоби, дана вимога також не підлягає задоволенню.

Апеляційний суд частково погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Статтею 26 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" від 06.10.2005 № 2961-IV вказано, що держава гарантує розробку, виробництво технічних та інших засобів реабілітації та закупівлю спеціального автотранспорту, виробів медичного призначення та забезпечення ними осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю для соціальної адаптації, полегшення умов праці і побуту, спілкування осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, поширює інформацію про таку продукцію.

Перелік технічних та інших засобів реабілітації, порядок забезпечення ними осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Порядком забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення і виплати грошової компенсації вартості за самостійно придбані технічні засоби реабілітації затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2012 № 321 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено механізм безоплатного забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення технічними та іншими засобами реабілітації; виплати особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю та іншим окремим категоріям населення грошової компенсації вартості за самостійно придбані технічні та інші засоби реабілітації (далі - компенсація); безготівкового перерахування коштів підприємствам, що виконали індивідуальні заявки осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення на виготовлення технічних та інших засобів реабілітації, надання послуг з їх ремонту.

Пунктом 8 Порядку № 321 вказано, що особам з інвалідністю I і II групи по зору та законним представникам дітей з інвалідністю по зору віком від 14 років виплачується компенсація за придбання годинника (електронного - дітям віком від шести років), аудіоплеєра.

Особам з інвалідністю I групи по зору та законним представникам дітей з інвалідністю по зору віком від шести років виплачується компенсація за придбання палиці тактильної.

Згідно п.9 Порядку № 321, на підставі висновку МСЕК, що підтверджує інвалідність по зору, та фіскального чека, що підтверджує придбання диктофона, виплачується компенсація особам з інвалідністю I і II групи по зору з числа студентів та слухачів закладів вищої освіти, особам, які працюють на посадах керівників та їх заступників, дітям з інвалідністю з 14 років, що навчаються в закладах загальної середньої освіти та професійної (професійно-технічної) освіти, а також юристам, журналістам, педагогічним працівникам, науковцям, перекладачам. Іншим спеціалістам може бути виплачена компенсація за придбання диктофона за наявності висновку МСЕК, що підтверджує інвалідність по зору, фіскального чека, що підтверджує придбання такого засобу, а також рішення комісії, утвореної органом соціального захисту населення, до складу якої входить представник громадської організації осіб з інвалідністю по зору.

Відповідно до п.10 Порядку № 321 особи з інвалідністю I та II групи по зору та законні представники дітей з інвалідністю по зору можуть придбати мобільний телефон замість одного, декількох або всіх засобів (крім мобільних телефонів для письмового спілкування).

Особам з інвалідністю I та II групи по зору та законним представникам дітей з інвалідністю по зору, які надали фіскальний чек, що підтверджує придбання мобільного телефону замість одного, декількох або всіх засобів (крім мобільних телефонів для письмового спілкування), передбачених в додатку 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2012 р. № 321 "Про затвердження Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення і виплати грошової компенсації вартості за самостійно придбані технічні засоби реабілітації, переліків таких засобів", відшкодовується вартість мобільного телефону в межах граничної ціни, в тому числі сукупної, на спеціальні засоби для спілкування, орієнтування та обміну інформацією для осіб з інвалідністю по зору із строком п`ять років, на який видано виріб.

Відповідно до п. 8 Додатку 2 до Порядку № 321 "Перелік технічних засобів реабілітації для осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення, за які може виплачуватися компенсація їх вартості" до спеціальних засобів для спілкування, орієнтування та обміну інформацією відносяться: аудіоплеєри; диктофони; годинники (на вибір): - механічні;- електронні; мобільні телефони для письмового спілкування.

Згідно цього ж Додатку тактильні палиці відносяться до допоміжних засобів для особистої рухомості, переміщення та підйому (засоби для ходіння, керовані однією рукою).

Наказом Міністерства соціальної політики України № 59 від 29.01.2016 "Про організацію забезпечення окремих категорій населення технічними та іншими засобами реабілітації" встановлено граничні ціни на технічні та інші засоби реабілітації для осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення.

Відповідно до вказаного Наказу №59 гранична ціна за аудіоплеєр - 861 грн, годинник механічний - 690 грн, палиці - орієнтири (палиці тактильні) - 204 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача із заявою щодо компенсації за самостійно придбаний засіб реабілітації - мобільний телефон замість спеціальних засобів для спілкування, орієнтування та обміну інформацією, а саме: палиці тактильної, аудіоплеєра, годинника механічного, диктофона.

08.04.2019 позивачу виплачена компенсація в розмірі 1551 грн за аудіоплеєр і годинник механічний.

Проте, відповідачем відмовлено в можливості донарахування та виплати додаткових коштів у зв`язку з тим, що палиця тактильна не відноситься до засобів спілкування, орієнтування та обміну, а відноситься до допоміжних засобів для особистої рухомості, переміщення та підйому. У разі придбання тактильної палиці, позивача потрібно звернутись з заявою та фіскальним чеком для виплати компенсації.

Стосовно компенсації вартості мобільного телефону в межах вартості диктофону, то на законодавчому рівні не визначено вартість останнього, а тому і не враховано при розрахунку.

Враховуючи наведені норми, колегія суддів зазначає, що відповідно до Переліку технічних засобів реабілітації для осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення, за які може виплачуватися компенсація їх вартості, палиці тактильні відносяться до допоміжних засобів для особистої рухомості, переміщення та підйому, а не до спеціальних засобів для спілкування та обміну інформацією за які відшкодовується вартість мобільного телефону відповідно до абз. 2 п.10 Порядку № 321.

Водночас, суд звертає увагу на те, що відповідно до абз. 2 п. 8 Порядку № 321 особам з інвалідністю I групи по зору виплачується компенсація за придбання саме тактильної палиці.

Таким чином, позовні вимоги в частині донарахування та виплати позивачу компенсації за придбаний мобільний телефон у розмірі 204 грн (за палицю тактильну) задоволенню не підлягають.

За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції в цій частині позовних вимог в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги в частині вимог щодо компенсації вартості тактильної палиці.

Стосовно компенсації вартості мобільного телефону в межах ціни диктофону колегія суддів зазначає наступне.

З наведених вище пунктів 9, 10 Порядку № 321 вбачається, що особам з інвалідністю I і II групи по зору та законним представникам дітей з інвалідністю по зору передбачена компенсація за витрати на диктофон.

У Наказі № 59, який містить граничні ціни на технічні та інші засоби реабілітації для осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення, відсутні відомості щодо відшкодування компенсації за диктофон.

Таким чином, на час виплати позивачу компенсації за придбаний мобільний телефон нормативно не було встановлено граничної ціни такого засобу реабілітації.

Відтак, колегія суддів вважає положення Наказу № 59 є нечіткими та неузгодженими оскільки цим наказом не встановлено граничної вартості засобу реабілітації за який Порядком № 321 передбачена компенсація, що є порушенням принципу правової визначеності.

Принцип правової визначеності вимагає чіткості, зрозумілості та однозначності правових норм, зокрема, передбачуваності (прогнозованості) законодавчої політики в соціальній сфері та стабільності правових норм як відсутності частого внесення змін до нормативно-правових актів. Правова визначеність вимагає, щоб правові норми були чіткими й точними, спрямованими на те, щоб забезпечити постійну прогнозованість ситуацій та правовідносин, що виникають.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини ступінь чіткості, що має забезпечуватися у формулюваннях національних законів-яка в жодному випадку не може передбачити всі непередбачувані обставини,- значною мірою залежить від змісту даного документа, сфери, на яку поширюється даний закон, а також кількості та статусу тих, кому цей закон адресований (рішення у справі Вогт (Vogt v. Germany) від 02.09.1995).

Якість закону вимагає, щоб він був доступний для даної особи і вона також могла передбачити наслідки його застосування до неї та щоб закон не суперечив принципові верховенства права. Закон має містити досить зрозумілі й чіткі формулювання, які давали б громадянам належне уявлення стосовно обставин та умов, за якими державні органи уповноважені вдаватися до втручання в право.

Отже, відсутність встановлення на законодавчому рівні граничної ціни технічних та інших засобів реабілітації для осіб з інвалідністю, зокрема, вартості диктофону, за який передбачена компенсація суперечить загальним принципам правової визначеності та не може бути обставиною, яка обмежує право позивача на отримання відповідної компенсації.

Разом з тим, у листі Мінсоцполітики від 04.07.2019 вказано, що на даний час вносяться відповідні зміни до Наказу №59, зокрема із встановлення граничної ціни на диктофон.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на час перегляду даної справи апеляційним судом, наказом Мінсоцполітики від 06.08.2019 № 1208 "Про організацію забезпечення окремих категорій населення технічними та іншими засобами реабілітації" (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.08.2019 за № 1003/33974):

- Визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства соціальної політики України від 29.01.2016 № 59 "Про організацію забезпечення окремих категорій населення технічними та іншими засобами реабілітації", зареєстрований у Міністерстві юстиції України 18.02.2016 за № 257/28387 (зі змінами).

- Затверджено Граничні ціни на технічні та інші засоби реабілітації для осіб з інвалідністю, в тому числі для осіб, інвалідність яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення.

При цьому, у затвердженому наказом Мінсоцполітики від 06.08.2019 № 1208 переліку Граничних цін на технічні та інші засоби реабілітації для осіб з інвалідністю, в тому числі для осіб, інвалідність яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення встановлено граничну вартість спеціальних засобів для орієнтування, спілкування та обміну інформацією (п. 18), зокрема гранична ціна за диктофон становить 1200 грн.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що відмова відповідача у виплаті грошової компенсації за вартість мобільного телефону в межах граничної ціни диктофону, у зв`язку з тим, що на законодавчому рівні не вирішено розрахунок вартості останнього свідчить про порушенням принципу правової визначеності та порушує права позивача, а тому є протиправною.

При цьому відповідно до ст. 6 КАС України апеляційний суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини "Щокін проти України" (№ 23759/03 та № 37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про "закон", стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі "Шпачек s.r.о." проти Чеської Республіки" (SPACEK, s.r.o. v. THE CZECH REPUBLIC № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі "Бейелер проти Італії" (Beyeler v. Italy № 33202/96).

Враховуючи вищевикладене колегія суддів зазначає, що відсутність у Наказі №59 відомостей про граничну ціну за диктофон, вартість якого підлягає відшкодуванню, свідчить про наявність прогалини в законодавстві, яка порушує майнові права позивача.

Крім того відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи із встановлених обставин апеляційний суд зазначає, що відповідачем при відмові у задоволенні заяви позивача, недотримано необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Щодо обраного позивачем способу захисту колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 245 КАС України вказано, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Проте, позивач просить визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень та зобов`язати його вчинити дії.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що належними способом захисту прав позивача буде часткове задоволення позовних шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування ОСОБА_1 компенсації за самостійно придбаний мобільний телефон та зобов`язання Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради відшкодувати (нарахувати та виплатити) позивачу вартість мобільного телефону в межах граничної ціни на диктофон.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

У силу п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року - скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради щодо невідшкодування ОСОБА_1 компенсації вартості мобільного телефону в межах граничної ціни на диктофон.

Зобов`язати Департамент праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , інваліду І-ї групи за зором компенсацію вартості мобільного телефону в межах граничної ціни на диктофон.

В задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.