Справа № 400/1239/19
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 р.м. ОдесаСправа № 400/1239/19
Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Коваля М.П.

За участю: секретаря - Бабак В.С.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Держпраці у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Миколаївській області про накладення штрафу №МК2267/14/НП/АВ//СПТД-ФС від 7 грудня 2018 року у сумі 372 300 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог Кодексу законів про працю України в частині перешкоджання контролюючому органу в проведенні інспекційного відвідування та не надання необхідних документів є необґрунтованими та безпідставними. Водночас, перевірка проведена без попереднього погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері; під час інспекційного відвідування інспектори Держпраці не роз`яснили позивачу його права, не вручено акт за результатами інспекційного відвідування та не повідомлено про розгляд справи про правопорушення у сфері у сфері праці та зайнятості населення, що позбавило позивача можливості надати пояснення щодо перевірки та спростування її висновків. Зазначені обставини свідчать про неправомірність стягнення та наявність безумовних підстав для скасування оскаржуваного рішення відповідача.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Суд визнав протиправною та скасував постанову Управлінням Держпраці у Миколаївській області № МК2267/14/НП/АВ//СПТД-ФС від 7 грудня 2018 року.

В апеляційній скарзі Управління Держпраці у Миколаївській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що створення позивачем перешкод у проведенні інспекційного відвідування підтверджується належними і допустимими доказами та не спростовано суб`єктом господарювання. Водночас, контролюючим органом у повній відповідності до чинного законодавства дотримано правила щодо оформлення матеріалів перевірки і розгляду справи про правопорушення. Зазначені обставини свідчать про обґрунтованість стягнення та відсутність підстав для задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначається про правильність висновків суду першої інстанції та відсутність підстав для задоволення вимог апелянта.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, наказом Управління Держпраці у Миколаївській області від 14.11.2018 року №406 призначено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог законодавства про працю за адресами: АДРЕСА_1 .

Підставою для призначення перевірки став лист ГУ ДФС у Миколаївській області від 07.09.2018 року №9279/9/14-29-13-07-11 до звернення від 12.09.2018 року №С-396-18/2, звернення від 09.08.2018 року №С-369-18.

Так, згідно одержаної інформації, контролюючим органом розглянуто заяву ОСОБА_2 щодо використання неоформленої найманої праці в швейному цеху, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . При розгляді цієї заяви ГУ ДФС встановлено, що за вказаною адресою знаходиться житловий будинок і магазин, які належать ФОП ОСОБА_3 Швейний цех організовано ТОВ "Лилак", генеральним директором якого є ОСОБА_4 (дочка позивача). У листі ГУ ДФС просить відповідача провести перевірку заяви ОСОБА_2 відповідно до повноважень Держпраці. До листа додана заява ОСОБА_2 , в якій зазначено, що остання працювала у ОСОБА_1 бухгалтером без належного оформлення трудових відносин та дотримання правил трудового законодавства в частині надання відпустки і виплати заробітної плати.

15.11.2018 року на підставі направлення №780 інспекторами Держпраці разом із оперуповноваженими здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 , за результатом якого складено акт №МК2267/14/НП/АВ про неможливість проведення інспекційного відвідування в результаті створення ОСОБА_1 перешкод в діяльності відповідача, а саме не надано інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, та не надано доступ до приміщень об`єкта відвідування за вказаною адресою.

Разом з цим, 26.11.2018 року позивачу направлено повідомлення про призначення розгляду справи про порушення вимог законодавства про працю, на 7 грудня 2018 року в приміщенні Управління.

Зазначене поштове відправлення повернуто адресату з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Розглянувши матеріали перевірки, Управління Держпраці у Миколаївській області дійшло висновку про порушення позивачем приписів абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, у зв`язку із чим винесено постанову від 07.12.2018 року №МК2267/14/НП/АВ/СПТД-ФС про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу, виходячи із стократного розміру мінімальної заробітної плати, а саме у сумі 372 300 грн.

Не погоджуючись із накладення стягнення, посилаючись на його необґрунтованість і неправомірність, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем під час проведення позапланового інспекційного відвідування у повній мірі дотримано вимоги Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295.

Водночас, оскільки здійснення позивачем господарської діяльності за адресою перевірки не підтверджено належними доказами, суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність доводів відповідача про порушення позивачем правил закону про працю в частині перешкоджання контролюючому органу у здійсненні його повноважень, а відтак - необґрунтованість стягнення та оспорюваної за цим позовом постанови.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову вважає правильними, з огляду на наступне.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року №877-V.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 2 Закону України від 05.04.2007 року №877-V дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Згідно із ч. 5 вказаної статті Закону України від 05.04.2007 року №877-V зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 11 ст. 4 Закону України від 05.04.2007 року №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Планові та позапланові заходи здійснюються в робочий час суб`єкта господарювання, встановлений його правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 6 Закону України від 05.04.2007 року №877-V суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Строк здійснення позапланового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб`єктів малого підприємництва - двох робочих днів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6, 7 ст. 7 Закону України від 05.04.2007 року №877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Вказані положення Закону України від 05.04.2007 року №877-V кореспондуються із приписами ст. 259 КЗпПУ та Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 26.04.2017 року №295.

Так, згідно із ст. 259 КЗпПУ державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Разом з цим, згідно із п.п. 5, 6 Порядку від 26.04.2017 року №295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин.

Під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування чи невиїзного інспектування, від об`єкта відвідування, державних органів, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання законодавства про працю.

Документи, отримані під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, що містять інформацію про порушення об`єктом відвідування вимог законодавства про працю, долучаються до матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Згідно із п. 16 Порядку від 26.04.2017 року №295 у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.

Під час вирішення спору по суті судом першої інстанції вірно враховано, що інспекційне відвідування ініційовано у зв`язку із надходженням відповідної інформації та звернення працівника про порушення відносно нього вимог трудового законодавства, призначено згідно наказу керівника Управління Держпраці, про що оформлено відповідні посвідчення та направлення на перевірку працівників контролюючого органу, копія якого, як не заперечує позивач, була одержана ним перед початком перевірки.

Разом з цим, недопущення суб`єктом господарювання інспекторів праці до перевірки та не надання необхідної документації оформлюється відповідним актом.

Зазначені обставини свідчать про дотримання контролюючим органом вищенаведених вимог законодавства та необґрунтованість доводів позивача про порушення установленого порядку інспектування.

Натомість, судом першої інстанції надано вірну правову оцінку нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини та правильно враховано ту обставину, що інспектування призначено з метою проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 на предмет дотримання вимог законодавства про працю за адресами: АДРЕСА_1 .

Водночас, згідно свідоцтва платника єдиного податку на момент проведення інспектування ФОП ОСОБА_1 провадить господарську діяльність за адресою: м. Миколаїв, ринок ТОВ СП "Арена-Н". Податковою адресою платника податку є: АДРЕСА_3 . Видами господарської діяльності позивача є: роздрібна торгівля взуттям і шкіряними виробами в непродовольчих магазинах; роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Отже, згідно офіційних документів, позивач не провадить господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_2 (адреса, за якою здійснено інспекційне відвідування) і серед видів його господарської діяльності відсутній такий вид як пошив одягу.

В свою чергу, перевірка дотримання позивачем правил трудового законодавства за місцем провадження його господарської діяльності відповідачем не проводилась, у тому числі контролюючому органу не надходило повідомлень про порушення правил трудового законодавства під час ведення його господарської діяльності.

Зазначені обставини свідчать про те, що висновки контролюючого органу про створення позивачем перешкод у діяльності інспектора праці не підтверджені належними доказами та є необґрунтованими.

Відповідно до абз.абз. 6, 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення; вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Водночас, оскільки висновки про виявленні порушення позивачем не узгоджуються із нормами законодавства, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про невідповідність оспорюваної постанови критерію обґрунтованості та правомірності, що є безумовною підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Разом з цим, апеляційний суд, з огляду на приписи ч. 4 ст. 308 КАС України, не приймає до уваги докази апелянта надані під час апеляційного провадження, оскільки вони були одержані після ухвалення судового рішення та апелянтом не наводяться обставини, що йому перешкоджали у їх наданні суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, оскільки судом першої інстанції повною мірою з`ясовані обставини справи, висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 11.11.2019 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

М.П. Коваль