Справа № 826/6881/18
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6881/18 Суддя (судді) суду 1-ї інст.:
Каракашьян С.К.
ПОСТАНОВА
Іменем України

07 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Єгорової Н.М.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо термінів розгляду звернення ОСОБА_1 щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю 3-ї групи;

- визнати протиправною відмову Міністерства оборони України у виплаті належної ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з приводу інвалідності;

- зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу по інвалідності відповідно до вимог частини другої статті 16 Закону України № 2011-ХІІ від 20.12.1991 (у редакції чинній на час встановлення позивачу 3-ї групи інвалідності) та виплатити одноразову грошову допомогу з урахуванням офіційних індексів інфляції за 2009-2018 роки;

- стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної (немайнової) шкоди у сумі 55 000,00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2019 року позов задоволено частково:

- визнано протиправною відмову Міністерства оборони України у виплаті належної ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з приводу інвалідності;

- зобов`язано Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу по інвалідності відповідно до вимог частини другої статті 16 Закону України № 2011-ХІІ від 20.12.1991 (у редакції чинній на час встановлення позивачу 3-ї групи інвалідності). В задоволенні іншої частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що підстави для нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги відсутні.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 проходив військову службу у період з 01 серпня 1974 року по 26 грудня 2005 року, звільнений із Збройних Сил України наказом Міністерства оборони України № 798 від 13 грудня 2005 року у зв`язку із скороченням Збройних Сил України. Рішенням ВЛК Головного військового клінічного госпіталю від 29.11.2005 №1413 за сукупністю захворювань позивач був визнаний непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку.

Після проведеного первинного огляду позивача, який відбувся 27.04.2009, Центр МСЕК м. Києва встановив йому третю групу інвалідності з 27.04.2009 по 01.05.2010. Причиною встановлення інвалідності, як вбачається з копії довідки, стало захворювання, яке пов`язано з виконанням обов`язків військової служби.

ОСОБА_1 28 травня 2009 року звернувся до Київського міського військового комісара з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності з встановленням більшого відсотка втрати працездатності ніж під час звільнення із Збройних Сил України.

Листом від 04.06.2009 № 2320 Київський міський військовий комісаріат повідомив позивача про те, що оскільки ОСОБА_1 був звільнений з військової служби у 2005 році, тобто до впровадження виплати одноразової грошової допомоги, то для виплати такої допомоги немає законних підстав.

Не погоджуючись із вищевказаною відмовою, ОСОБА_1 14.10.2009 звернувся із зверненням щодо протиправної відмови Київського міського військового комісаріату в прийнятті документів до Військової прокуратури Центрального регіону України.

В подальшому дане звернення було направлено за належністю для розгляду у військову прокуратуру Київського гарнізону, та військовий прокурор на захист прав позивача на отримання одноразової грошової допомоги звернувся до суду.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 03.08.2010 у справі №2а-741/10 зобов`язано Київський міський військовий комісаріат у 15-денний строк з дня набрання постанови законної сили подати головному розпоряднику бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з доданими документами, які зазначені в пункті 3 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №499 від 28 травня 2008 року. Постанова набрала законної сили 11 жовтня 2010 року.

Як вбачається із витягу з Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 18 травня 2011 року № 2, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки останнього було звільнено під час дії положень статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка передбачала державне обов`язкове особисте страхування та не передбачала виплату одноразової грошової допомоги.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що відповідач відмовляючи позивачу в призначенні останньому одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням йому IІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, діяв всупереч вимогам чинного законодавства України.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб

Згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Частиною першою статті 5 КАС визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до частин першої, другої статті 99 КАС (у редакції, чинній на час оскаржуваної відмови відповідача) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні положення закріплені у діючій редакції статті 122 КАС.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Як зазначалося, позивач оскаржує відмову Міністерства оборони України у виплаті належної ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, що викладена у протоколі засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 18 травня 2011 року № 2, що 30 травня 2011 року затверджений Міністром оборони України.

Однак, як зазначає позивач, про це рішення йому стало відомо лише після звернення до Міністра оборони України із адвокатським запитом № 1-01/С-2018 від 31.01.2018 щодо надання інформації про те, чи виконана Міністерством оборони України постанова Шевченківського районного суду міста Києва від 03.08.2010 у справі №2а-741/10.

У свою чергу, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно викладених вище норм, початок перебігу строку звернення до адміністративного суду пов`язаний не лише з фактичним отриманням особою відомостей про порушення її прав, а й моментом, коли особа могла або мала дізналися про таке порушення.

Так, оскаржувана відмова прийнята внаслідок реалізації наведеної постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 03.08.2010 у справі №2а-741/10, яка набрала законної сили 11.10.2010 та зобов`язувала військовий комісаріат у 15-денний строк з дня набрання постанови законної сили подати відповідачу висновок та відповідні документи щодо призначення одноразової грошової допомоги позивачу.

Відповідно до пункту 7 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що додаються, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 (далі Порядок № 499), що був чинний на час виникнення спірних правовідносин, головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.

Отже, беручи до уваги визначені у постанові Шевченківського районного суду міста Києва від 03.08.2010 у справі №2а-741/10 та пункті 7 Порядку № 499 строки подання відповідачу документів (15 днів з дня набрання чинності рішенням суду) та прийняття ним рішення за результатами їх розгляду (один місяць з дня надходження документів), позивач мав дізнатися про порушення своїх прав у ще у 2010-2011 роках не отримавши відповідну грошову допомогу.

Не зважаючи на викладене, позивач протягом 2010-2017 років не вживав будь-яких дій щодо з`ясування питання реалізації постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 03.08.2010 у справі №2а-741/10 та питання розгляду відповідачем документів з призначення спірної одноразової грошової допомоги.

Позивач не навів суду жодних переконливих мотивів та не надав суду доказів щодо обставин, які протягом більш як шести років (кін.2010-2017рр.) перешкоджали або унеможливлювати з`ясування ним результату розгляду Міністерством оборони України поданих на виконання рішення суду документів щодо призначення спірної допомоги. Із відповідним зверненням позивач звернувся до відповідача лише 26.07.2017 (а.с. 22).

Крім того, у 2015 році позивачем подавалася заява про виплату спірної допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності. У зв`язку із відмовою військового комісаріату у направленні відповідних документів відповідачу, позивач наприкінці 2015 року звернувся із позовом до Солом`янського районного суду м. Києва, у рішенні від 06.01.2016 якого (справа № 760/21109/15-а), міститься посилання на направлений позивачу лист відповідача від 06.06.2011 № 3025. Згідно вказаного листа позивача було повідомлено про прийняте комісією відповідача рішення щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги (а.с. 75).

За таких обставин, не зважаючи на те, що матеріали справи не містять доказів отримання позивачем оскаржуваного рішення про відмову у призначенні спірної допомоги, колегія суддів констатує, що про порушення своїх прав позивач мав дізнатися ще у 2010-2011 роках, проте із відповідним позовом до суду звернувся лише у 2018 році, тобто із значним пропуском встановленого законом шестимісячного строку.

Відповідно до частини четвертої статті 123 КАС якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про часткове задоволення позову, який підлягає залишенню без розгляду у зв`язку із пропуском строків звернення до адміністративного суду та оскільки вказані позивачем причини пропуску визнані судом неповажними.

Згідно частини першої статті 319 КАС судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 КАС суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов залишенню без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 312, 320, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.

Скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2019 року.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Єгорова

Суддя І.В. Федотов