Справа № 640/8569/19
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/8569/19 Головуючий у 1 інстанції: Амельохін В.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Аліменка В.О. Карпушової О.В. Борейка Д.Е

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕРГЕН" до Головного управління ДФС у м. Києві, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕРГЕН" звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, Державної фіскальної служби України, в якому просив:

- визнати протиправними дії комісії Головного управління ДФС у м. Києві щодо віднесення Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРГЕН» до переліку ризикових платників податків.

- зобов`язати комісію Головного управління ДФС у м. Києві виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕРГЕН» з переліку ризикових платників податків.

- визнати протиправними дій комісії ГУ ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1097362/40179413 від 06.03.2019 року щодо неврахування Таблиці даних платника податків № 1 від 06.03.2018 року;

- зобов`язати ДФС України врахувати Таблицю даних платника податків № 1 від 06.03.2018 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕРГЕН».

- визнати протиправними та скасування рішення комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1102353/40179413 від 12.03.2019 року, № 1102355/40179413 від 12.03.2019 року, № 1135545/40179413 від 08.04.2019 року, № 1135546/40179413 від 08.04.2019 року, № 1135547/40179413 від 08.04.2019 року, № 1135548/40179413 від 08.04.2019 року, № 1136841/40179413 від 08.04.2019 року, № 1136842/40179413 від 09.04.2019 року, № 1136843/40179413 від 09.04.2019 року, № 1136844/40179413 від 09.04.2019 року.

- зобов`язати ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 12 від 28.02.2019 року, № 13 від 28.02.2019 року, № 1 від 01.03.2019 року, № 8 від 04.03.2019 року, № 10 від 05.03.2019 року, № 11 від 08.03.2019 року, № 12 від 13.03.2019 року, № 13 від 15.03.2019 року, № 9 від 01.03.2019 року, № 14 від 19.03.2019 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у м. Києві щодо віднесення товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРГЕН» до переліку ризикових платників податків. Зобов`язати Головне управління ДФС у м. Києві виключити товариство з обмеженою відповідальністю «МЕРГЕН» із переліку ризикових платників податків. Визнано протиправним рішення Головного управління ДФС у м. Києві № 1097362/40179413 від 06.03.2019 року про неврахування Таблиці даних платника податків № 1 від 06.03.2018 року. Зобов`язано Головне управління ДФС у м. Києві прийняти рішення про врахування таблиці даних платника податку № 1 від 06.03.2018 року. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1102353/40179413 від 12.03.2019 року. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 12 від 28.02.2019 року, подану товариством з обмеженою відповідальністю «МЕРГЕН» датою її фактичного надходження - 05.03.2019 року. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1102355/40179413 від 12.03.2019 року. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 13 від 28.02.2019 року, подану товариством з обмеженою відповідальністю «МЕРГЕН» датою її фактичного надходження - 05.03.2019 року. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1135545/40179413 від 08.04.2019 року. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 01.03.2019 року, подану товариством з обмеженою відповідальністю «МЕРГЕН» датою її фактичного надходження - 15.03.2019 року. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1135546/40179413 від 08.04.2019 року. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 8 від 04.03.2019 року, подану товариством з обмеженою відповідальністю «МЕРГЕН» датою її фактичного надходження - 28.03.2019 року. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1135547/40179413 від 08.04.2019 року. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 10 від 05.03.2019 року, подану товариством з обмеженою відповідальністю «МЕРГЕН» датою її фактичного надходження - 28.03.2019 року. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1135548/40179413 від 08.04.2019 року. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 11 від 08.03.2019 року, подану товариством з обмеженою відповідальністю «МЕРГЕН» датою її фактичного надходження - 28.03.2019 року. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1136841/40179413 від 08.04.2019 року. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 12 від 13.03.2019 року, подану товариством з обмеженою відповідальністю «МЕРГЕН» датою її фактичного надходження - 28.03.2019 року. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1136842/40179413 від 09.04.2019 року. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 13 від 15.03.2019 року, подану товариством з обмеженою відповідальністю «МЕРГЕН» датою її фактичного надходження - 28.03.2019 року. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1136843/40179413 від 09.04.2019 року. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 9 від 01.03.2019 року, подану товариством з обмеженою відповідальністю «МЕРГЕН» датою її фактичного надходження - 28.03.2019 року. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1136844/40179413 від 09.04.2019 року. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 14 від 19.03.2019 року, подану товариством з обмеженою відповідальністю «МЕРГЕН» датою її фактичного надходження - 29.03.2019 року.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Головне управління ДФС у м. Києві звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що підставою для відмови у реєстрації податкових накладних стало ненадання ТОВ «МЕРГЕН» розрахункових документів за договором поставки нафтопродуктів.

09 жовтня 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕРГЕН" надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між ТОВ "МЕРГЕН" та ТОВ «ФЕРСТ ГРУП» укладено договір поставки нафтопродуктів № MRG-FG/201218 від 30 грудня 2018 року, на підставі якого, поставлялися товари, зазначені у податкових накладних.

Відповідно до приписів п. 201.10 ст. 201 ПК України, ТОВ "МЕРГЕН"складено податкові накладні № 12 від 28.02.2019 року, № 13 від 28.02.2019 року, № 1 від 01.03.2019 року, № 8 від 04.03.2019 року, № 10 від 05.03.2019 року, № 11 від 08.03.2019 року, № 12 від 13.03.2019 року, № 13 від 15.03.2019 року, № 9 від 01.03.2019 року, № 14 від 19.03.2019 року та направлено у передбачені законодавством строки для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішеннями комісії № 1102353/40179413 від 12.03.2019 року, № 1102355/40179413 від 12.03.2019 року, № 1135545/40179413 від 08.04.2019 року, № 1135546/40179413 від 08.04.2019 року, № 1135547/40179413 від 08.04.2019 року, № 1135548/40179413 від 08.04.2019 року, № 1136841/40179413 від 08.04.2019 року, № 1136842/40179413 від 09.04.2019 року, № 1136843/40179413 від 09.04.2019 року, № 1136844/40179413 від 09.04.2019 року відмовлено у реєстрації зазначених податкових накладних.

Підставою даних рішень зазначено ненадання платником податку копій документів, зокрема, первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Окремим рішенням № 1097362/40179413 від 06 березня 2019 року не врахована Таблиця даних платника податків на підставі наявності в органах державної фіскальної служби податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Положеннями пункту 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 187.1 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1. статті 188 ПК України).

Згідно з п. 201.1 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.10 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних(далі - Порядок № 1246).

Згідно п. 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21 лютого 2018 року затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №117), (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

В силу пункту 5 Порядку №117, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Згідно пункту 6 вказаного Порядку, у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено ПН/РК, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу ПН/РК відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких ПР/НК зупиняється (п. 7 Порядку №117).

Відповідно пункту 10 Порядку №117, зупинення реєстрації ПН/РК критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

В силу п.п. 12, 13 Порядку № 117, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 14 Порядку №117 передбачено, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

В силу п. 15 Порядку №117, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Приписи п. п. 18 - 20 Порядку №117 визначають, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно п. 21 Порядку №117, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 грудня 2018 року між ТОВ "МЕРГЕН" та ТОВ «ФЕРСТ ГРУП» укладено Договір № MRG-FG/201218 поставки нафтопродуктів (Т.1 а.с. 146-152).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору, в порядку та на умовах визначених цим договором, постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець в порядку та на умовах визначених цим договором, зобов`язується прийняти у свою власність та оплатити паливо авіаційне для газотурбінних двигунів ДЖЕТ А-1.

На виконання цього договору, позивач з 28 лютого 2019 року по 19 березня 2019 року здійснював поставку вказаного авіаційного палива, що підтверджується відповідними видатковими накладними (Т.1 а.с. 75-83).

За вказаними господарськими операціями позивачем було складено та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 12 від 28.02.2019 року, № 13 від 28.02.2019 року, № 1 від 01.03.2019 року, № 8 від 04.03.2019 року, № 10 від 05.03.2019 року, № 11 від 08.03.2019 року, № 12 від 13.03.2019 року, № 13 від 15.03.2019 року, № 9 від 01.03.2019 року, № 14 від 19.03.2019 року (Т.1 а.с. 21-30).

Однак, як вбачається з квитанцій контролюючого органу, податкові накладні прийнято, реєстрацію - зупинено, оскільки, податкові накладні відповідають вимогам п.п. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (Т.1 а.с.31-40).

Колегія суддів зазначає, що, приймаючи рішення про зупинення реєстрації податкових накладних, податковий орган посилався на пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку, які визначені Листом ДФС від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18 за погодженням з Міністерством фінансів України від 22 березня 2018 року.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 30 липня 2019 року у справі №320/6312/18 зазначив: «…акти, які затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством. Листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами, не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України».

Таким чином, колегія суддів вважає, що зупинення реєстрації податкових накладних на підставі критеріїв ризиковості, встановлених листом ДФС, порушує принцип правової визначеності та передбачуваності, а, відтак, є неправомірним.

Також, колегія суддів зазначає, що підпункт 1.6 пункту 6 Критеріїв ризиковості платника податку, визначених Листом ДФС від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18, складається з 7 абзаців, які передбачають підстави для встановлення ризиковості платника податку.

На думку колегії суддів, контролюючий орган в квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування повинен здійснювати не лише загальне посилання на пп. 1.6 п. 6 Критеріїв, а конкретно зазначати відповідний абзац, в межах якого й закріплений конкретний критерій, на основі якого було зупинено реєстрацію податкової накладної. Така вимога є цілком обґрунтованою, з огляду на те, що: а) від розуміння конкретного критерію, на основі якого було зупинено реєстрацію податкової накладної, залежить послідовність надання платником податків пояснень, достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної; б) тільки визначивши критерій, на основі якого було зупинено реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган може чітко визначити вичерпний перелік конкретних документів, які платник податків повинен надати контролюючому органу.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 22 липня 2019 року у справі №815/2985/18.

Матеріали справи свідчать, що позивачем направлялися до контролюючого органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, разом з документами, що підтверджують реальність господарських операцій (Т.1 а.с. 55-74).

Однак, Комісія Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації було прийнято рішення № 1102353/40179413 від 12.03.2019 року, № 1102355/40179413 від 12.03.2019 року, № 1135545/40179413 від 08.04.2019 року, № 1135546/40179413 від 08.04.2019 року, № 1135547/40179413 від 08.04.2019 року, № 1135548/40179413 від 08.04.2019 року, № 1136841/40179413 від 08.04.2019 року, № 1136842/40179413 від 09.04.2019 року, № 1136843/40179413 від 09.04.2019 року, № 1136844/40179413 від 09.04.2019 року, яким відмовлено в реєстрації податкових накладних (Т.1 а.с. 44-50).

Колегія суддів зазначає, що, посилаючись на відсутність окремих документів, як на підставу для відмови у реєстрації податкових накладних, контролюючий орган зобов`язаний був чітко вказати перелік таких документів із зазначенням обґрунтування необхідності їх надання. Саме по собі загальне посилання на ненадання певних документів не є виконанням вимог закону щодо форми і змісту індивідуального акту, що говорить про необґрунтованість та протиправність вказаних рішень.

Доводи апелянта про те, що позивачем не надано розрахункові документи (виписки банку), що підтверджують проведення розрахунків між ТОВ «МЕРГЕН» та ТОВ «Ферст груп», колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивачем разом з повідомленнями про надання пояснень щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, було надано виписки з банківського рахунку позивача у АТ «Перший український міжнародний банк» (Т.1 а.с. 95-129).

З приводу позовних вимог про визнання протиправними дії комісії Головного управління ДФС у м. Києві щодо віднесення Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРГЕН» до переліку ризикових платників податків, колегія суддів зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ «МЕРГЕН» віднесено до пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку, однак, як вірно зазначено судом першої інстанції, Головним управлінням ДФС у м. Києві не надано рішення про віднесення платника податків до категорії ризикових, а також, не надано доказів правомірності дій щодо віднесення позивача до категорії ризикових.

Крім цього, колегія суддів, також, зазначає, що Критерії ризиковості платників податків існують виключно у вигляді листа Державної фіскальної служби України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18, не затверджені будь-яким наказом Державної фіскальної служби України та не зареєстровані і не погоджені з Міністерством фінансів України.

Отже, в даному випадку, задоволення позовної вимоги про зобов`язання Головного управління ДФС у м. Києві виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕРГЕН» із переліку ризикових платників податків, на думку колегії суддів, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений та забезпечить повноцінний захист порушених суб`єктом владних повноважень прав позивача.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій комісії ГУ ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1097362/40179413 від 06.03.2019 року щодо неврахування Таблиці даних платника податків № 1 від 06.03.2018 року, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з рішення про неврахування Таблиці даних платника податків від 06 березня 2019 року №1097362/40179413, підставою неврахування Таблиці даних платника податку від 26 березня 2019 року №1 стало наявність в органах державної фіскальної служби податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій (Т.1 а.с. 51).

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що відповідачами не подано жодного доказу правомірності оскаржуваного рішення, що вказує на його безпідставність та необхідність визнання зазначеного рішення протиправним і зобов`язання врахувати таблицю даних платника податків № 1 від 06.03.2018 року.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРГЕН» та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Аліменко В.О. Карпушова О.В.
Повний текст постанови виготовлено11.11.2019 року.