Справа № 160/4503/19
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 160/4503/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

за участю секретаря судового засідання Лащенко Р.В.,

за участю сторін (представників): представника позивача, представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропромліт" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року у справі №160/4503/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропромліт" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019р. позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.02.2019 року № , № , № , № , № та № .

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з висновками відповідача за результатами проведення планової перевірки щодо заниження податку на прибуток, заниження податку на додану вартість за результатами господарських взаємовідносин з контрагентами, донараховано податок на доходи фізичних осіб та з цих підстав донараховано військовий збір та штрафні санкції щодо працівника позивача який перебував у відрядженні за кордоном країни, а також штрафна санкція щодо неоприбуткування готівки у касі підприємства, оскільки висновки не грунтуються на доказах та нормах чинного законодавства.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення від 14.02.2019 року № , № , № , № та № . В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його в частині відмови у задоволення позову та в цій частині прийняти нове судове рішення, позов в цій частині задовольнити, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.02.2019р. № в частині нарахування грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 208371грн.

Апеляційна скарга обґрунтована невідповідністю рішення суду в частині відмови у задоволенні позову щодо скасування оскарженого рішення відповідача щодо нарахування грошового зобов`язання з податку на додану вартість, оскільки його нарахування відбулось з підстав невизнання господарських операцій позивача з контрагентами, з висновками суду щодо необґрунтованістю висновків відповідач щодо порушень позивачем формування витрат на нарахування з цих підстав грошового зобов`язання за результатами господарських взаємовідносин з одними і тими ж контрагентами за тією же господарською операцією. Посилання суду першої інстанції, що оскаржене податкове повідомлення-рішення з податку на додану вартість прийнято за порушеннями податкової дисципліни (за господарськими операціями з нерезидентом), з яким погодився позивач не відповідає дійсності, оскільки за цим порушенням було прийняте окремо податкове повідомлення-рішення, яке сплачено позивачем, а докази долучені до матеріалів справи.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить у задоволенні такої відмовити, оскільки рішення в цій частин прийнято у відповідності норм чинного законодавства, оскільки відповідачем під час планової перевірки виявлено порушення заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість за результатами господарських взаємовідносин з контрагентом нерезидентом.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити з підстав в ній викладених. Надав пояснення аналогічні доводам апеляційної скарги.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної скарги просив відмовити у її задоволенні. Надав пояснення аналогічні відзиву на апеляційну скаргу.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем в період з 22.10.2018 по 30.11.2018, було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ Дніпропромліт (позивача) за період діяльності платника податку з 01.01.2015 30.06.2018 з метою здійснення контролю за додержанням вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДФС, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків, зборів та інших платежів, установлених законодавством, за результатами якої складено акт № 71345/04-36-14-02/21866376 від 07.12.2018р.

Перевіркою встановлено, з урахуванням розгляду заперечень позивача та викладення акту перевірки в іншій редакції, порушення позивачем: п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, в результаті чого занижене податок на прибуток на загальну суму 200 069 грн.. у тому числі за 2015 рік - на 50 040 грн., за 2016 рік - на 150 029 грн.; п. 186.3 ст. 186, п. 187.8 ст. 187, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижене податок на додану вартість на загальну суму 245 915 грн., у тому числі за жовтень 2015 року - у сумі 2 262 грн., за листопад 2015 року - у сумі 44 948 грн., за грудень 2015 року - на 23 409 грн., за травень 2016 року - у сумі 166 697 грн., за вересень 2016 року - у сумі 4 070 грн., за вересень 2017 року - у сумі 4 529 грн.; пп. 201.10 ст.201, пп. 208.2 ст.208 ПК України, не зареєстровані податкові накладні, що тягне за собою накладення штрафу у розрахунковому розмірі в залежності від термінів порушення реєстрації накладних та незареєстрованої суми податку на додану вартість; ст. 1 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті в частині несвоєчасного надходження валютної виручки у сумі 970,00 євро за договором №32-16 від 26.05.2016, укладеним з компанією Reijrink Materieel B.V. (Hagorst, Netherlands), у сумі 688,20 євро за договором №25-16 від 05.05.2016, укладеним з компанією TGB Rodamientos, S.L (Іспанія); п.п. 164.1.1 п. 164.1 ст.164, п.п. 168.1 ст. 168, абз. а п. 176.2 ст. 176 з урахуванням ст. 18 ПК України в частині не нарахування та не перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб в сумі 3580,39 грн., в т.ч. по періодах жовтень 2017 року 3526,73 грн.; п. 2 ст.6, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині несвоєчасного нарахування та перерахування до бюджету єдиного соціального внеску в розмірі 3 947,40 грн. в т.ч. по періодах жовтеень 2017 року 3947,40 грн.; п.п. 1.2, п.п. 1.6, п.п. 1.61 підрозділу 10 Розділу XX, п.п. 176.2 ст. 176 ПК України в частині не нарахування та не перерахування до бюджету військового збору в розмірі 269,14 грн., в т.ч. по періодах жовтень 2017 року 269,14 грн.; абз. б п. 176.2 ст. 176 ПК України та Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, що призвело до не повного відображення інформації та перекручення податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку у IV кварталі 2017 року в сумі 19 529,96 грн.; п. 2.2, п. 2.6 гл. 2 Положення Про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, в частині не оприбуткування (несвоєчасне) готівки в касі підприємства у сумі 149 000 грн.

До такого висновку перевіряючи дійшли з підстав відсутності реальності здійснення господарської діяльності з контрагентами ТОВ «Акронікс» та ПП «Мета Лайн», недекларування податкових зобов`язань за результатами господарських операцій з контрагентом нерезидентом, безпідставне отримання працівником позивача доходів у вигляді квитків та літак, перебування в готелі (за кордоном країни), неоприбуткування готівкових коштів в день надходження.

За результатами перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 14.02.2019 зокрема:

№ про нарахування податкових зобов`язань по податку на прибуток у сумі 237 576,25 грн., у тому числі 200 069 - за основним зобов`язанням, 37 507,25 грн. - за штрафними санкціями;

№ про нарахування податкових зобов`язань по податку на додану вартість у сумі 219 120 грн., у тому числі 175 296 - за основним зобов`язанням, 43 824 грн. - за штрафними санкціями;

№ про нарахування податкових зобов`язань по податку на доходи фізичних осіб у сумі 4 408,41 грн., у тому числі 3 526,73 - за основним зобов`язанням, 881,68 грн. - за штрафними санкціями;

№ про застосування штрафних санкцій у сумі 510 грн. за платежем Податки на доходи фізичних осіб, що сплачено податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати;

№ про нарахування податкових зобов`язань з військового збору у сумі 336,43 грн., у тому числі 269,14 - за основним зобов`язанням, 67,29 грн. - за штрафними санкціями;

№ про застосування штрафних санкцій за неоприбуткування грошових коштів у день їх надходження у сумі 745 000 грн.

За результатами адміністративного оскарження, скарги позивача залишені без задоволення, а податкові повідомлення-рішення, без мін.

Позивач не погодившись з висновками перевірки та прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги дійшов висновку, що висновки відповідача щодо заниження податку на прибуток та занижене податок на додану вартість господарської діяльності з контрагентами ТОВ «Акронікс» та ПП «Мета Лайн», не відповідає дійсності, а витрати та податковий кредит за результатами господарських операцій з вказаними контрагентами, сформовано у відповідності до норм чинного законодавства. Щодо порушення підприємством п. 2.6 Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 р. (далі - Положення № 637), яке полягає у неоприбуткуванні готівкових коштів в день їх надходження на суму 149 000 грн., які внесені на розрахунковий рахунок товариства керівником Усенком Д.В., судом встановлено, що операції, проведені працівниками ТОВ Дніпропромліт, повністю відповідають вимогам п. 2.6 Положення № 637, а також положенням договору № 7-15 від 01.02.2017. Щодо безпідставного отримання працівником ТОВ Дніпропромліт Прошаковою К.В. доходу від підприємства в натуральній формі у вигляді білетів на літак, потяг та мешкання в готелі на суму 8 876,05 грн., під час перебування на виставці у м. Брно (Чехія), внаслідок чого підприємству донараховано податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, військового збору, а також зі сплати єдиного соціального внеску, суд також дійшов висновку, щодо протиправного нарахування зобов`язань за таке порушення, оскільки працівник перебував у відрядженні, на підтвердження чого позивачем надані були як наказ на відрядження, звіт про використані кошти, квитки тощо.

Проте суд першої інстанції відмовив у задоволені позову щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.02.2019р. № щодо нарахування податкових зобов`язань по податку на додану вартість у сумі 219 120 грн., у тому числі 175 296 - за основним зобов`язанням, 43 824 грн. - за штрафними санкціями з тих підстав, що позивач погодився з порушеннями за результатами господарських взаємовідносин з контрагентом нерезидентом та сплатив нараховані санкції, проте таке порушення є складовою вказаного оскарженого рішення податкового органу, то воно не може бути скасовано.

Відповідач не оскаржив рішення суду першої в частині задоволених позовних вимог, а тому, відповідно до ст. 305 КАС України, в апеляційному порядку не переглядається.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції неповно встановив обставини справи.

Так, позивач оскаржуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про скасування податкового повідомлення-рішення від 14.02.2019р. № щодо нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 219 120 грн., зазначає, що вказане рішення податкового органу прийнято за результатами перевірки та висновків перевіряючих щодо відсутності реальності здійснення господарської діяльності з контрагентами ТОВ «Акронікс» та ПП «Мета Лайн». Проте суд першої інстанції у рішенні дійшов висновку про те, що висновки відповідача щодо заниження податку на прибуток та заниження податку на додану вартість за господарськими операціями позивача з контрагентами ТОВ «Акронікс» та ПП «Мета Лайн», не відповідає дійсності, а витрати та податковий кредит за результатами господарських операцій з вказаними контрагентами, сформовано у відповідності до норм чинного законодавства.

Посилання суду першої інстанції, що до вказаного податкового повідомлення-рішення увійшло порушення за результатами господарських взаємовідносин позивача з контрагентом нерезидентом, на думку позивача не відповідає дійсності, оскільки зобов`язання по взаємозв`язках з нерезидентами було винесена в окреме податкове повідомлення-рішення та була сплачена в повному обсязі, про що надані суду докази.

Колегія суду апеляційної інстанції доходить наступного висновку.

Відповідно до акту перевірки, відповідачем під час перевірки встановлені порушення позивачем п. 186.3 ст. 186, п. 187.8 ст. 187, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 245 915 грн., у тому числі за жовтень 2015 року - у сумі 2 262 грн., за листопад 2015 року - у сумі 44 948 грн., за грудень 2015 року - на 23 409 грн., за травень 2016 року - у сумі 166 697 грн., за вересень 2016 року - у сумі 4 070 грн., за вересень 2017 року - у сумі 4 529 грн.; пп. 201.10 ст.201, пп. 208.2 ст.208 ПК України, не зареєстровані податкові накладні, що тягне за собою накладення штрафу у розрахунковому розмірі в залежності від термінів порушення реєстрації накладних та незареєстрованої суми податку на додану вартість; ст. 1 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті в частині несвоєчасного надходження валютної виручки у сумі 970,00 євро за договором №32-16 від 26.05.2016, укладеним з компанією Reijrink Materieel B.V. (Hagorst, Netherlands), у сумі 688,20 євро за договором №25-16 від 05.05.2016, укладеним з компанією TGB Rodamientos, S.L (Іспанія).

До такого висновку перевіряючи дійшли з підстав відсутності реальності здійснення позивачем господарської діяльності з контрагентами ТОВ «Акронікс» та ПП «Мета Лайн» (а.с. 33-35), а також встановлення недекларування позивачем протягом 2015, 2016, 2017 років податкових зобов`язань з податку на додану вартість за результатами отримання послуг від нерезидентів, в деклараціях з податку на додану вартість податкові зобов`язання не відображались, що призвело до заниження сум податкових зобов`язань податку на додану вартість, зокрема вересень 2016р. у сумі 4070грн, вересень 2017р. у сумі 4529грн. (а.с. 32, на звороті, акт перевірки 24).

Також встановлено нереєстрацію податкових накладних за господарськими операціями з нерезидентами (а.с. 32 на звороті).

Позивач не спростовує встановлене відповідачем порушення недекларування позивачем протягом 2015, 2016, 2017 років податкових зобов`язань з податку на додану вартість за результатами отримання послуг від нерезидентів, а також не оспорює порушення щодо не реєстрації, за результатами таких господарських операцій, податкових накладних.

Проте є помилковими доводи позивача, що за всіма порушеннями встановленими за результатами діяльності з контрагентами нерезидентами було винесено окреме податкове повідомлення-рішення, оскільки відповідальність, відповідно до норм ПК України, за такі порушення є різною.

Так за порушення щодо не реєстрації податкових накладних контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми ПН від 14.02.2019р. №000410402, яким нараховано позивачу штрафні санкції у сумі 2264,50грн, за ст. 120-1 ПК України, які сплачені позивачем.

Проте встановлене відповідачем порушення недекларування позивачем протягом 2015, 2016, 2017 років податкових зобов`язань з податку на додану вартість за результатами отримання послуг від нерезидентів, знайшло відображення у оскарженому податковому повідомленні-рішенні від 14.02.2019р. форми Р №, з урахуванням ст. 102 ПК України (строків давності), та відповідно до ст. 123 ПК України, а саме за заниження суми податкових зобов`язань за період вересень 2016р. у сумі 4070грн. та вересень 2017р. у сумі 4529грн та нараховані штрафні санкції (а.с. 61 та на звороті). Період та суми заниження відповідають даним акту перевірки (а.с. 32 на звороті).

Оскільки позивач не оспорює вказане порушення, а тому підстави для скасування в цій частині податкового повідомлення рішення відсутні.

Щодо грошового зобов`язання нарахованого у податковому повідомленні-рішенні від 14.02.2019р. форми Р № у сумі 208371грн (з яких сума зобов`язання 166697грн, штрафна санкція 41674,25грн), таке зобов`язання нараховано контролюючим органом за висновками відповідача щодо відсутності реальності здійснення господарських операцій з контрагентами ТОВ «Акронікс» та ПП «Мета Лайн».

Проте суд першої інстанції у рішенні дійшов висновку про те, що висновки відповідача щодо заниження податку на додану вартість за господарськими операціями позивача з контрагентами ТОВ «Акронікс» та ПП «Мета Лайн», не відповідає дійсності, а податковий кредит за результатами господарських операцій з вказаними контрагентами, сформовано у відповідності до норм чинного законодавства.

Відповідач, рішення суду першої інстанції не оскаржив в частині задоволених позовних вимог, а тому суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржене податкове повідомлення-рішення від 14.02.2019р. форми Р № в частині суми грошового зобов`язання - 208371грн, підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку повністю відмовляючи у задоволенні позову в частині оскарження податкового повідомлення-рішення від 14.02.2019р. форми Р №.

Враховуючи, результати розподілу судового збору при розгляді справи судом першої інстанції та суми сплати позивачем за подання апеляційної скарги, позивач сплатив судовий збір при оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення до суду першої інстанції та суду апеляційної інстанції в сумі 7947грн.

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та частковому скасуванні податкового повідомлення-рішення від 14.02.2019р. форми Р №, задоволено позовних вимог 95%, від суми оскарженого рішення контролюючого органу (209371*100%:219120=95%), а тому підлягає стягненню судовий збір у розмірі 7549,65грн (794*95%) на користь позивача.

Керуючись ст. 315, ст. 317, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропромліт" задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року у справі №160/4503/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю"Дніпропромліт" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень скасувати в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 14.02.2019р. № та в цій частині прийняти нове судове рішення.

Позов в цій частині задовольнити частково, визнати протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 14.02.2019р. № в частині нарахування грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 208371грн (з них 166697грн за податковим зобов`язанням, 41674,25 штрафні санкції). В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року у справі №160/4503/19 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю"Дніпропромліт" () витрати за сплату судового збору за подання позову та апеляційної скарги в розмірі 7549,65грн. (сім тисяч п`ятсот сорок дев`ять гривень шістдесят п`ять копійок).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 листопада 2019року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва