Справа № 500/1038/19
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/10002/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.,

з участю секретаря судових засідань Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року у справі за його позовом до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Комунальне підприємство «Центр реєстрації та надання послуг Новотрудівської сільської ради» Апостолівського району Дніпропетровської області, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Футорянська Ольга Анатоліївна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ресторан «Беркут», Варданян ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування висновку і наказу,

суддя(і) у І інстанції Мартиць О.І.,

час ухвалення рішення 13 год 05 хв,

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

дата складення повного тексту рішення 27 серпня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду із позовом, у якому просив:

- визнати незаконним та скасувати висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України (далі Мінюст) від 25 березня 2019 року за результатами розгляду скарги адвоката Сендеги Т.Р. в інтересах ОСОБА_5 від 18 березня 2019 року, зареєстрованої у Мінюсті 18 березня 2019 року за № 9364-33-19;

- визнати незаконним та скасувати наказ Мінюсту № 944/5 від 25 березня 2019 року «Про скасування реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року у справі № 500/1038/19 провадження у адміністративній справі за вказаним позовом ОСОБА_1 було закрито. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги у даній адміністративній справі заявлено на поновлення порушеного цивільного (майнового) права позивача на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 листопада 2006 року у справі № 2-6051/06, яким визнано право власності на частку в розмірі 95,694 % у статутному фонді ТОВ «Ресторан «Беркут» за договором від 10 червня 2003 року за ОСОБА_1 .

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до Тернопільського окружного адміністративного суду. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що у його позові відсутні будь які вимоги щодо визнання права власності на нерухоме майно і дана справа відноситься до юрисдикція адміністративних судів. Наполягає на тому, що скарга адвоката Сендеги Т.Р. в інтересах ОСОБА_5 від 18 березня 2019 року не могла розглядатися Мінюстом, оскільки реєстраційні дії 27 лютого 2019 року було проведено на підставі судового рішення. Оскаржувані висновок та наказ відповідача були прийняті з порушенням порядку повідомлення суб`єкта оскарження та з порушенням права суб`єкта оскарження на подання пояснення по суті скарги. Оскаржуваний наказ Мінюсту не містить мотивів задоволення скарги адвоката Сендеги Т.Р. в інтересах ОСОБА_5

Відповідач Мінюст у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечив обґрунтованість доводів апелянта. Просив залишити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник Мінюсту у судовому засіданні апеляційного суду підтримала правову позицію, викладену у відзиві на апеляційну скаргу. Просила залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Інші учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибули, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, 27 лютого 2019 року державним реєстратором Ковальовим С.В. (далі Реєстратор) Комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг Новотрудівської сільської ради» Апостолівського району Дніпропетровської області (далі Центр реєстрації) було проведено державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресторан «Беркут» (далі ТОВ), а саме внесено інформацію про зміну складу/інформації про засновників; зміну керівника юридичної особи; зміну відомостей про керівника юридичної особи, зміну складу підписантів.

25 березня 2019 року Мінюст виніс оспорюваний позивачем наказ № 944/5 «Про скасування реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», яким було задоволено скаргу адвоката Сендеги Т.Р. в інтересах ОСОБА_5 від 18 березня 2019 року і скасовано реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 27 лютого 2019 року № 7006627, № 8006627, № 9006627, а також від 12 березня 2019 року № 0006627 стосовно товариства з обмеженою відповідальністю «Ресторан «Беркут» (код за ).

25 березня 2019 року до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено запис про скасування реєстраційних дій від 27 лютого 2019 року № 7006627, № 8006627, № 9006627, які були проведені державним реєстратором Ковальовим С.В. на виконання наказу Мінюсту № 944/5 від 25 березня 2019 «Про скасування реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», винесеного на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Мінюсту від 25 березня 2019 року за результатами розгляду скарги адвоката Сендеги Т.Р. в інтересах ОСОБА_5 від 18 березня 2019 року.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями Мінюсту Івченко Ю ОСОБА_6 звернувся до адміністративного суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції питання про можливість розгляду спору за правилами адміністративного судочинства оскаржуваним судовим рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Приписами частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із пунктом 7 частини 1 статті 4 цього Кодексу суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

З огляду на викладене слід погодитися із судом першої інстанції у тому, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що позивач ОСОБА_1 у своєму адміністративному позові просив суд визнати незаконним та скасувати висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Мінюсту від 25 березня 2019 року за результатами розгляду скарги адвоката Сендеги Т.Р. в інтересах ОСОБА_5 від 18 березня 2019 року та наказ Мінюсту № 944/5 від 25 березня 2019 року «Про скасування реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Слід наголосити на тому, що позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються не оспорювання реєстраційних дій, проведених Реєстратором, щодо реєстрації змін до установчих документів ТОВ, а правомірності вирішення Мінюстом його скарги на такі реєстраційні дії. При цьому позов ОСОБА_1 не містить вимог щодо внесення будь-яких змін у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відтак, слід погодитися із апелянтом у тому, що у його позові не йдеться про вимоги майнового характеру і такий стосується виключно оскарження рішень суб`єкта владних повноважень Мінюсту при реалізації ним своїх публічно-владних управлінських функцій.

На думку апеляційного суду, висновок суду першої інстанції про те, що предметом спору у цій справі є визнання права власності на нерухоме майно, оскільки заявлені у рамках вказаного адміністративного спору позовні вимоги приводять до вирішення питання про право власності на нерухоме майно, а отже спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства і повинен вирішуватися у порядку цивільного судочинства є помилковими з огляду на таке.

Відповідно до матеріалів справи рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 листопада 2006 року у справі № 2-6051/06 за ОСОБА_1 визнано право власності на частку у розмірі 95,694 % у статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю «Ресторан «Беркут» за договором від 10 червня 2003 року та відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 про розірвання цього договору купівлі продажу.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, цивільно-правовий спір щодо права власності на частку статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю «Ресторан «Беркут» у розмірі 95,694 % вже було вирішено рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 листопада 2006 року у справі № 2-6051/06, а у рамках цієї адміністративної справи ОСОБА_1 оскаржуються рішення суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із реєстрацією його права, підтвердженого судовим рішенням і підстав вважати, що такий спір має вирішуватися за правилами цивільного судочинства немає.

Одночасно апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні питання про закриття провадження у справі фактично не з`ясовувалося питання відповідності висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Мінюсту від 25 березня 2019 року за результатами розгляду скарги адвоката Сендеги Т.Р. в інтересах ОСОБА_5 від 18 березня 2019 року вимогам, що ставляться до рішень суб`єктів владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до приписів частини 1 статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного адміністративно-правового спору допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Відтак, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до того ж суду.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року та направити справу № 500/1038/19 для продовження розгляду до того ж суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко
Постанова у повному обсязі складена 08 листопада 2019 року.