Справа № 140/2754/19
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року ЛуцькСправа № 140/2754/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього розміру грошового забезпечення за вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся із позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі ГУНП у Волинській області) про визнання протиправними та скасування наказів від 18.07.2019 №992/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Ковельського ВП ГУНП у Волинській області» в частині накладення стягнення у вигляді звільнення з поліції начальника сектору реагування патрульної поліції №4 Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_1 та № 271о/с від 15.08.2019 «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), поновлення на посаді та стягнення середнього розміру грошового забезпечення за вимушеного прогулу за період з 16.08.2019 до поновлення на службі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.08.2019 позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). Підставою для звільнення зі служби став наказ ГУНП у Волинській області №992/в від 18.07.2019 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Ковельського ВП ГУНП у Волинській області». Вказаний наказ був виданий на підставі висновку службового розслідування за фактом внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення начальником сектору реагування патрульної поліції №4 Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області майором поліції ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України.

Із вищевказаними наказами позивач не погоджується, вважає їх протиправними, оскільки службове розслідування по факту вчинення ним кримінального правопорушення проведено неповно, не об`єктивно та упереджено, оскільки суть дисциплінарного проступку, зокрема, обставини вчинення дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив, наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим, відповідно до пункту 4 Розділу 6 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції не були встановлені.

Позивач вказує, що сам по собі факт повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення не є підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни. У кожному випадку вина поліцейського у вчиненні дисциплінарного проступку повинна бути встановлена та належними доказами доведена, оскільки дисциплінарний проступок, наявність якого встановлена дисциплінарною комісією, перебуває у прямому зв`язку з кримінальним правопорушенням, вина у вчиненні якого на час звільнення не доведена, а тому за її відсутності буде відсутній і дисциплінарний проступок, покладений в основу звільнення. Крім того, вчинення кримінального правопорушення у разі набрання законної сили відповідним рішенням суду є іншою підставою для звільнення позивача зі служби в поліції, за окремим порядком реалізації.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що службовим розслідуванням встановлено, що 19.03.2019 слідчим управлінням Територіального управління Державного бюро розслідувань розпочато досудове розслідування у кримінальному провадження №0000232 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, за фактами вимагання та отримання неправомірної вигоди працівником правоохоронного органу за вчинення дій, що входять до його компетенції.

12.06.2019 слідчими Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, у кримінальному провадженні №0000232 від 19.03.2019, начальнику СРПП №4 Ковельського ВП ГУНП у Волинській області майору поліції ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України (прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою). Личаківським районним судом м. Львова до позивача застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів з моменту фактичного затримання та ухвалено рішення про відсторонення останнього від посади терміном на 2 місяці. Вказана подія набула розголосу в засобах масової інформації, що однозначно негативно позначилось на довірі населення та вплинуло на імідж Національної поліції в цілому.

Таким чином, за результатами проведеного службового розслідування наказом ГУНП у Волинській області від 18.07.2019 №992/в за порушення службової дисципліни, вчинення дій, що підривають авторитет Національної поліції, порушення Присяги працівника поліції та невиконання обов`язків поліцейського, встановлених пунктом першим частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та пунктами 1, 4, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, невиконання вимог керівників щодо дотримання дисципліни та законності поліцейськими, що виразилось у використанні службового становища з метою отримання неправомірної вигоди, начальника сектору реагування патрульної поліції №4 Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

Також зазначила, що на даний час кримінальне провадження щодо позивача перебуває на стадії досудового розслідування. В свою чергу, порядок притягнення особи до кримінальної відповідальності врегульований нормами Кримінального процесуального кодексу України, в той час як застосування дисциплінарної відповідальності регламентовано Дисциплінарним статутом. Підстави для застосування дисциплінарної та кримінальної відповідальності не є тотожними. Відтак, наявність чи відсутність вироку в кримінальному провадженні не впливає на оцінку дисциплінарного проступку, вчинення якого доведене матеріалами службового розслідування.

У відповіді на відзив представник позивача вважає доводи, викладені представником відповідача у відзиві на позовну заяву, безпідставними, оскільки лише на підставі аналізу наведених у кримінальному провадженні обставин, без оцінки доказів судом, відповідач дійшов висновку, що позивачем допущено порушення, за яке накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, що суперечить вимогам та засадам Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту та Порядку проведення службових розслідувань і дає підстави для скасування оскаржуваного наказу.

Дослідивши письмові пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, а також письмові докази, суд дійшов висновку, що позов є безпідставним та не підлягає задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що наказом ГУНП у Волинській області від 31.05.2016 №129 о/с «По особовому складу» майора поліції ОСОБА_1 призначено на посаду начальника сектору реагування патрульної поліції (далі - СРПП) №4 Ковельського відділу поліції (далі - Ковельський ВП) ГУНП у Волинській області (а.с.107).

12.06.2019 із Управління кадрового забезпечення ГУНП у Волинській області надійшов рапорт на ім`я т. в. о. начальника ГУНП у Волинській області із зазначенням відомостей про те, що 19.03.2019 слідчим територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, розпочато кримінальне провадження №0000232 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, відносно начальника СРПП №4 Ковельського ВП ГУНП у Волинській області майора поліції ОСОБА_1 , який всупереч інтересам служби, з метою особистого збагачення налагодив систему вимагання та одержання неправомірної вигоди від осіб, які займаються заготівлею, перевезенням лісосировини, за не вчинення штучних перешкод при транспортуванні територією району. Так, протягом березня-червня 2019 року ОСОБА_1 вимагав та двічі одержав чотири тисячі гривень. 11.06.2019 близько 22:40 в місті Ковелі по вулиці Володимирській на АЗС «ОККО», перебуваючи поза службою в цивільному одязі, вимагав та отримав від громадянина ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 2500 грн., після чого був затриманий працівниками ВУ ДВБ НПУ (а.с.118).

З метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин можливого порушення службової дисципліни поліцейським ОСОБА_1 13.06.2019 т. в. о. начальника ГУНП у Волинській області видано наказ №731 про проведення службового розслідування (а.с.119).

За результатом службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни начальником сектору реагування патрульної поліції №4 Ковельського ВП ГУНП у Волинській області майором поліції ОСОБА_1 дисциплінарна комісія пропонувала за порушення службової дисципліни, вчинення дій, що підривають авторитет Національної поліції, порушення Присяги працівника поліції та невиконання обов`язків поліцейського встановлених пунктом 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та пунктами 1, 4, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, невиконання вимог керівників щодо дотримання дисципліни та законності поліцейськими, що виразилось у використанні службового становища з метою отримання неправомірної вигоди, начальника сектору реагування патрульної поліції №4 Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області майора поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції (а.с.137-141).

Наказом ГУНП у Волинській області від 18.07.2019 №992/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Ковельського ВП ГУНП у Волинській області» начальника СРПП №4 Ковельського ВП ГУНП у Волинській області майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції (а.с.142-143).

15.08.2019 наказом ГУНП у Волинській області №271 о/с «По особовому складу» позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) (а.с.144).

Позивач, не погоджуючись з вищезазначеними наказами звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII), Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), Правилами етичної поведінки поліцейських, затвердженими наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 (далі - Правила №1179) та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 1 Закону №580-VIII визначено, що Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із Законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Згідно із пунктом 1 розділу II Правил №1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський, зокрема, повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Частинами першою, другою статті 19 Закону №580-VIII передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується Законом.

Згідно із статтею 60 Закону України «Про Національну поліцію» проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За нормами пункту 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VІІІ поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту передбачені такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини першої статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

На виконання вимог Дисциплінарного статуту наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі Порядок), зареєстрований у Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807.

Пунктом четвертим Розділу V Порядку встановлено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до Розділу VI Порядку зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів поліції, слугував висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни начальником сектору реагування патрульної поліції №4 Ковельського ВП ГУНП у Волинській області майору поліції ОСОБА_1 .

Так, службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 висунуто обґрунтовану підозру у тому, що він будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище всупереч інтересам служби, з метою особистого збагачення на протязі березня - червня 2019 налагодив систему вимагання та одержання неправомірної вигоди від осіб, які займаються заготівлею, перевезенням лісосировини, за не вчинення штучних перешкод при транспортуванні сировини територією Ковельського району Волинської області. Так 11.06.2019 близько 22:40 ОСОБА_1 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, діючи з корисливих мотивів, використовуючи службове становище, всупереч інтересам служби, зустрівся із громадянином «Ф» на території автозаправної станції «ОККО», за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Володимирська, 120 та одержав від останнього раніше обумовлену суму неправомірної вигоди в сумі 2500 грн., які вимагав за не створення штучних перешкод у транспортуванні деревини дуба територією Ковельського району Волинської області. Після чого був викритий та затриманий працівниками Волинського управління ДВБ Національної поліції України.

12.06.2019 слідчими Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові у кримінальному провадженні №0000232 від 19.03.2019, начальнику сектору реагування патрульної поліції №4 Ковельського ВП ГУНП у Волинській області майору поліції ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України (прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою) (а.с.130-131).

На підставі ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 14.06.2019 до підозрюваного ОСОБА_1 з 11.06.2019 до 09.08.2019 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за місцем проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду (а.с.132-133).

Личаківським районним судом м. Львова ухвалене рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_1 заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади строком на два місяці починаючи з 14.06.2019 і до 14.08.2019 включно (а.с.134).

Частиною першою статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

У відповідності до вимог частини першої статті 61 Закону України «Про Національну поліцію» на поліцейських розповсюджується обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції», цим та іншими законами України.

Згідно із частиною першою статті 22 Закону України «Про запобігання корупції» їм забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

В ході службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 під підпис був ознайомлений із вимогами Закону України «Про запобігання корупції» та службовим листом ВУ ДВБ НПУ від 22.01.2018 №95/42-02/01-18, про що свідчить відомість про ознайомлення особового складу Ковельського ВП. Крім цього, 22.06.2018 останньому вручено пам`ятку - застереження щодо обов`язків, обмежень та заборон, які встановлені Законом України «Про запобігання корупції» та відповідальності за корупційні правопорушення.

Однак незважаючи на проведення цільової роботи з позивачем (бесіди, інструктажі) про недопущення фактів одержання неправомірної вигоди чи незаконного збагачення поліцейськими та відповідальність за скоєння корупційних правопорушень, позивач не дотримався вимог Закону України «Про запобігання корупції».

Таким чином, встановлено порушення ОСОБА_1 вимог пункту 1 частини першої статті 18, частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, що проявилося у вступі в неділові стосунки з цивільною особою з метою отриманням від неї неправомірної вигоди за не вчинення штучних перешкод при транспортуванні лісосировини територією Ковельського району Волинської області, чим останній виявив низький рівень правової свідомості, вчинив дії, які підривають авторитет Національної поліції України, порушив Присягу працівника поліції та допустив дисциплінарний проступок, не сумісний із подальшим проходженням служби в поліції.

Згідно із частиною шостою статті 19 Дисциплінарного статуту обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є, зокрема, вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення та настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського ОСОБА_1 , комісією визнано вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення та настання тяжких наслідків у виді дискредитації правоохоронної системи, що відповідно призводить до зниження рівня довіри населення до поліції та ускладнює взаємодію із населенням на засадах партнерства.

За фактом порушення службової дисципліни начальником сектору реагування патрульної поліції №4 Ковельського ВП ГУНП у Волинській області майору поліції ОСОБА_1 дисциплінарна комісія пропонувала за порушення Присяги працівника поліції та невиконання обов`язків поліцейського встановлених пунктом 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та пунктами 1, 4, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, невиконання вимог керівників щодо дотримання дисципліни та законності поліцейськими, що виразилось у використанні службового становища з метою отримання неправомірної вигоди, начальника сектору реагування патрульної поліції №4 Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області майора поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції.

Отже, аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що службове розслідування проведене на підставі, в межах повноважень та у строки, визначені Порядком, а факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку підтверджено належними та допустимими доказами, які встановлені службовим розслідуванням.

Суд погоджується з твердженнями представника відповідача про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, що проявилося у вступі в неділові стосунки з цивільною особою з метою отриманням від неї неправомірної вигоди за не вчинення штучних перешкод при транспортуванні лісосировини територією Ковельського району Волинської області, чим виявив низький рівень правової свідомості, вчинив дії, які підривають авторитет Національної поліції України, порушив Присягу працівника поліції та допустив дисциплінарний проступок, не сумісний із подальшим проходженням служби в поліції.

До тверджень позивача про те, що про призначення та проведення службового розслідування по факту порушення ним службової дисципліни він дізнався лише 15.08.2019 під час ознайомлення з наказом №992/в, суд відноситься критично, оскільки під час проведення службового розслідування членом дисциплінарної комісії - начальником СКЗ Ковельського ВП ГУНП капітаном поліції Морозом О ОСОБА_3 було здійснено виїзд за місцем проживання ОСОБА_1 , однак останній будь-яких пояснень щодо подій, які стали підставою відкриття кримінального провадження відносно нього не повідомив, лише зазначив, що правники ДБР вилучили його службове посвідчення, а жетон він передав в СКЗ Ковельського ВП ГУНП. Вказане підтверджується рапортом Мороза О.В. від 02.07.2019 та власноручно написаним поясненням ОСОБА_1 від 01.07.2019 (а.с.121-122).

Також суд вважає безпідставними доводи позивача про те, що об`єктивна оцінка його діям по вказаних в оспорюваних наказах фактах може бути надана лише у кримінальному провадженні під час його розгляду безпосередньо судом, оскільки, як вбачається зі змісту оспорюваних наказів, позивача звільнено саме за порушення службової дисципліни. Тобто в даному випадку звільнення за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення поліцейського, яке ніяк не пов`язано з затриманням позивача, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232 від 19.03.2019 чи розслідування вищевказаного кримінального правопорушення за ознаками злочину передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України.

Відповідно до частин першої, третьої статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

При цьому право накладати дисциплінарні стягнення відповідно до Дисциплінарного статуту віднесено до компетенції відповідача за результатом службового розслідування та не пов`язано з рішенням суду за наслідками розгляду справи про кримінальне правопорушення.

Відтак, суд погоджується з аргументами представника відповідача про те, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став саме дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у порушенні службової дисципліни. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Суд звертає увагу, що реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінальної справи та набранням законної сили вироком суду. А наявність кримінального провадження не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», у разі встановлення службовим розслідуванням невиконання чи неналежного виконання поліцейським службової дисципліни, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеному у постанові від 02.10.2018 у справі №815/4463/17 (провадження №К/9901/38055/18).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.04.2018 (справа №800/547/17) зауважила на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики (див. mutatis рішення Європейської комісії з прав людини від 7 жовтня 1987 року у справі «C.v. the» про неприйнятність заяви №11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11.02.2003 у справі «Ringvold v. Norway», заява №34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що до начальника сектору реагування патрульної поліції №4 Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_1 правомірно застосовано крайній захід дисциплінарного впливу - звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем в ході розгляду справи не доведено обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем як суб`єктом владних повноважень доведено суду належними та допустимими доказами наявність у діяннях позивача порушення службової дисципліни, на підставі чого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на що в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243, 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Дмитрук