Справа № 420/1064/19
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 р. Категорія: 111020200м.ОдесаСправа № 420/1064/19
Головуючий в 1 інстанції: Соколенко О. М.

час і місце ухвалення: письмове провадження, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Федусика А.Г. , Шляхтицького О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬ МАК на Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року по справі за позовом Головного управління ДФС в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬ МАК про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬ МАК, в якій просив суд підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬ МАК () згідно рішення ГУ ДФС в Одеській області від 14.02.2019 року, мотивуючи його тим, що представник ТОВ АЛЬ МАК за довіреністю відмовив у допуску та проведенні перевірки, зазначивши, що наказ №1082 від 13.02.2019 року не містить підстав для її проведення, а тому ГУ ДФС в Одеській області прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ АЛЬ МАК.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року позов задоволено. Підтверджено обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬ МАК (ідентифікаційний код юридичної особи 40691094, адреса: вул. Привозна, буд.1, м Одеса, 65098) згідно рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 14.02.2019 року.

Не погодившись з Рішенням суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю АЛЬ МАК подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що вимоги Податкового кодексу України, яким визначено термін 96 годин на підтвердження такого адміністративного арешту, який не може бути продовженим на час розгляду справи у суді та припиняється зі спливом вказаного терміну.

Учасники справи сповіщались належним чином про час, дату та місце проведення судового засідання, однак своїм правом на участь в розгляді апеляційної скарги не скористались та у судове засідання не з`явилися, тому судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження згідно ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що 13.02.2019 року ГУ ДФС в Одеській області прийнято наказ № 1082 Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬ МАК (), на підставі якого, а також, на підставі посвідчення на право проведення перевірки від 13.02.2019 року № 861/14-10, посадовими особами Головного управління ДФС в Одеській області 14.02.2019 року було здійснено вихід за податковою адресою відповідача з метою проведення відповідної перевірки.

Представник ТОВ АЛЬ МАК за довіреністю відмовив у допуску та проведенні перевірки, зазначивши, що наказ № 1082 від 13.02.2019 року не містить підстав для її проведення.

З урахуванням відмови у допуску та проведені перевірки, 14.02.2019 року о 16:55 год. ГУ ДФС в Одеській області прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ АЛЬ МАК.

З огляду на викладене та посилаючись на положення п.п.16.1.13, п.п.16.1.9 п.16.1 ст.16, п.20.1 ст.20, ст.94 Податкового кодексу України, позивач зазначає, що враховуючи, що відповідачем відмовлено від допуску посадових осіб органу ДФС до перевірки, наявні всі правові підстави для застосування адміністративного арешту майна ТОВ АЛЬ МАК.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки наказ ГУ ДФС в Одеській області від 13.02.2019 року № 1082 прийнятий правомірно, зважаючи на те, що контролюючим органом було дотримано порядок, визначений ст. 81 ПК України, а тому, у ТОВ АЛЬ МАК були відсутні законні підстави для відмови посадовим особам контролюючого органу у допуску до перевірки, у зв`язку із чим підприємством порушено вимоги абз.6 п.81.1ст. 81 ПК України.

П`ятий апеляційний адміністративний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Відповідно до пункту 94.1 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу (пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України).

Згідно з п. 94.10 ст.94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

Відповідно до п.94.19 ст.94 Податкового кодексу України адміністративний арешт припиняється у разі відсутності протягом вказаного строку рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Аналогічне положення містить і Кодекс адміністративного судочинства України.

Так, згідно частини 1 статті 283 КАС України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів, зокрема, щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Частиною 7 статті 283 КАС України передбачено, що у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що законодавець, при прийнятті норми щодо можливості застосування адміністративного арешту майна платника податків (зокрема, у разі не допуску такою особою працівників податкових органів до проведення перевірки), виходив з того, що застосування арешту є особливим видом забезпечення повноти та об`єктивності проведення податкової перевірки, оскільки ухилення платника податків від проведення перевірки може вказувати на його бажання приховати певні докази, що вказують на його недобросовісність.

В свою чергу запровадження судової перевірки обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, вказує на необхідність судового контролю за діями податкового органу та захист прав платника податків від можливих зловживань з боку податкового органу.

Специфіка виконання податковими органами своїх повноважень та особливості ведення господарської діяльності окремих платників податків викликають необхідність у оперативності застосування адміністративного арешту майна та перевірки його обґрунтованості.

Отже, саме з метою оперативної перевірки наявності підстав для застосування адміністративного арешту і гарантування як прав та охоронюваних законом інтересів платника податків, так і належного здійснення повноважень податковим органом, законодавцем передбачено право податкових органів звертатись до суду із заявами про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків. Саме тому, стаття 283 КАС України встановлює особливий (оперативний) порядок розгляду такої заяви, та імперативно приписує необхідність негайного виконання судового рішення за результатами такого розгляду.

Суд при розгляді вказаної заяви здійснює функцію контролю за правомірністю дій податкового органу щодо застосування арешту, в той час як при розгляді позовні вимоги податкового органу щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків суд розглядає публічно-правовий спір в загальному порядку.

Разом з тим, у положенні пп. 94.19.1 п. 94.19 ст. 94 Податкового кодексу України чітко визначено, що припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв`язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10 цієї статті, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Таким чином, проаналізувавши норми вищеозначених законодавчих приписів, колегія суддів дійшла висновку, що згідно з пунктом 2 частини 4 статті 283 КАС України відмова у відкритті провадження за заявою податкового органу, зокрема, у зв`язку з тим, що із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право, унеможливлює повторне звернення позивача з аналогічною заявою, та позивач у даному випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку, шляхом подачі позовної заяви щодо накладання умовного адміністративного арешту майна. При цьому вимогами п.п.94.19.1 п.94.19 ст.94 Податкового кодексу України встановлено, що припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв`язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10 цієї статті, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Фактично законодавець, надавши податковому органу право на звернення до суду в порядку позовного провадження стосовно підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, не врахував вимоги Податкового кодексу України, яким визначено граничний термін 96 годин на підтвердження такого адміністративного арешту, який не може бути продовженим на час розгляду справи у суді та припиняється зі спливом вказаного терміну.

Колегія суддів зазначає, що у випадках недоліків національного законодавства повинно діяти правило вирішення сумнівів на користь платника податків, визначене пп. 4.1.4 п. 4.1 ст.4 ПК України, тобто принцип презумпції правомірності рішень платника податку. Для правильного дотримання цього принципу у демократичному суспільстві має бути підхід, відповідно до якого істотні правові сумніви мають тлумачитися на користь платника, а у випадку прийняття негативного для платника рішення неприпустимою є відсутність однозначних висновків, прийнятих за результатами буквального застосування норми податкового законодавства.

Отже, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що з моменту прийняття 14.02.2019 року о 17:10 годині начальником ГУ ДФС в Одеській області рішення про застосування умовного адміністративного арешт у майна платника податків ТОВ «АЛЬ МАК», на час розгляду справи сплинуло 96 годин, адміністративний арешт майна платника податків ТОВ «АЛЬ МАК», застосований рішенням від 14.02.2019 року, є припиненим в силу закону, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку, що заявлені в даному адміністративному позові позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у Постанові від 18 квітня 2019року по справі № 820/2522/17.

Також, слід звернути увагу на постанову Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі № 804/1453/17, в якій суд вказав, що у випадку виявлення наявності спору про право після відкриття провадження у справі за відповідним поданням, суд закриває провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 року).

Спір про право в контексті розглядуваної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 183-3 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 року).

Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням контролюючого органу, що було підставою виникнення обставин для внесення відповідного подання.

Відповідачем, в період розгляду справи про застосування арешту було подано позов про скасування Наказу № 1082 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬ МАК" на підставі якого застосовано арешт майна платника податків (справа № 420/860/19).

Оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного судочинства, яким є провадження за поданням податкового органу, а діючою редакцією КАС Україні не передбачено можливість закриття провадження за цією категорією справ після відкриття провадження по справі, колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку що в задоволенні позову з підстав зазначених в ньому слід відмовити.

Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно з ч.5 ст. 283 КАС України право податкового органу на повторне звернення із заявою про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна в порядку загального позовного провадження передбачено лише за умови попередньої відмови у відкритті провадження за заявою.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Враховуючи вище викладене, колегія судів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного Рішення було неповно з`ясовано судом обставин, що мають значення для справи, а відтак, відповідно до ст.ст. 315, ст. 317 КАС України, - оскаржуване Рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬ МАК, - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року по справі № 420/1064/19, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у позові Головного управління ДФС в Одеській області, - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Семенюк Г.В.
Судді Федусик А.Г. Шляхтицький О.І.