Справа № 1.380.2019.001700
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/9080/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Гудима Л.Я.

за участі секретаря судового засідання: Цар М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Соломія-Сервіс»,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року (суддя Крутько О.В., час ухвалення 13:40, місце ухвалення м.Львів, дата складання повного тексту 22.07.2019 року),

в адміністративній справі №1.380.2019.001700 за позовом Приватного підприємства «Соломія-Сервіс» до Головного управління ДФС у Львівській області,

про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

У квітні 2019 року позивач ПП «Соломія-Сервіс» звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ ДФС у Львівській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.12.2018 р. № про нарахування штрафу на загальну суму 26253,42 грн. за затримку реєстрації податкових накладних.

Відповідач ГУ ДФС у Львівській області позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

З цим рішенням суду першої інстанції від 18.07.2019 року не погодився позивач ПП «Соломія-Сервіс» та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду прийняте без врахування всіх фактичних обставин справи, з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що ПП «Соломія-Сервіс» дійсно допустило несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, однак не погоджується з застосуванням штрафних санкцій на підставі податкового повідомлення-рішення від 29.12.2018 р. №. Зокрема, звертає увагу апелянт на те, що з 01.01.2017 року законодавцем змінено редакцію п.120.1.1 ст.120-1 ПК України, якою визначено, що штрафні санкції застосовуються за порушення граничного строку, передбаченого ст.201 цього Кодексу, для реєстрації всіх податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких податкових накладних в ЄРПН. Винятком є виключно порушення термінів реєстрації ПН, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. Одночасно, звертає увагу апелянт на те, що нарахування штрафних санкцій позивачу проводилось за січень 2017 року, тобто всупереч вимогам п.4 підр-лу 10 р-лу ХХ Перехідних положень ПК України. Також зазначає апелянт, що форма «Н» оскарженого податкового повідомлення-рішення від 29.12.2018 р. не пройшла реєстрації у Міністерстві юстиції України та не відповідає формі затвердженій Порядком надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затв. наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015р. №1204, а тому таке податкове повідомлення-рішення не може мати статус нормативного документа, а тому підлягає скасуванню.

За результатами апеляційного розгляду апелянт ПП «Соломія-Сервіс» просить скасувати оскаржене рішення суду від 18.07.2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким задоволити вимоги позовної заяви.

Відповідач ГУ ДФС у Львівській області подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, вважає вимоги апеляційної скарги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, які з`явились в засідання суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачем Головним управлінням ДФС у Львівській області проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН за 2017 рік, 2018 рік ПП «Соломія-Сервіс», за результатами якої складено Акт перевірки від 04.12.2018р. №000449/13-01-51-12/30163496 (а.с. 10).

Перевіркою встановлено, що ПП «Соломія-Сервіс» порушено терміни реєстрації податкових накладних в ЄРПН, визначені п.201.10 ст.201 ПК України, а саме: №28 від 14.01.2017 р. на суму ПДВ 56928,42 грн. з порушенням граничних термінів реєстрації на 1 день; №29 від 14.01.2017 р. на суму ПДВ 85967,38 грн. з порушенням граничних термінів реєстрації на 1 день; №30 від 15.01.2017 р. на суму ПДВ 47394,69 грн. з порушенням граничних термінів реєстрації на 3 дні; №31 від 15.01.2017 р. на суму ПДВ 71776,04 грн. з порушенням граничних термінів реєстрації на 3 дні; №57 від 15.05.2018 р. на суму ПДВ 37,18 грн. з порушенням граничних термінів реєстрації на 7 днів; №229 від 25.09.2018 р. на суму ПДВ 430,52 грн. з порушенням граничних термінів реєстрації на 7 днів.

На підставі вказаного вище Акта перевірки від 04.12.2018 року Залізничним управлінням ГУ ДФС у Львівській області винесено відносно позивача податкове повідомлення-рішення від 29.12.2018 р. № про застосування штрафу у розмірі 10% у сумі 26253,42 грн. за затримку реєстрації податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 262534,23 грн. (а.с. 11).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, а саме визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.12.2018 року, з врахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах (абз.2 пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України).

Відповідно до ст.76 ПК України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Згідно п.76.2, п.76.3 ст.76 ПК України, порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Пунктом 86.2 ст.86 ПК України передбачено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно п.86.8 ст.86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу.

Єдиний реєстр податкових накладних, згідно пп.14.1.60 п.14.1 ст.14 ПК України, реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем). У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом (ч.14 п.201.10 ст.201 ПК України).

Відповідно до п.120-1.1 ст.120-1 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу, зокрема, в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

З матеріалів справи, а саме з Акту перевірки від 04.12.2018 р. видно, що позивачем ПП «Соломія-Сервіс» порушено встановлені п.201.10 ст.201 ПК України терміни реєстрації податкових накладних №28 від 14.01.2017 р., №29 від 14.01.2017 р., №30 від 15.01.2017 р., №31 від 15.01.2017 р., №57 від 15.05.2018 р., №229 від 25.09.2018 р. в ЄРПН, у зв`язку з чим до позивача за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 262534,23 грн. на підставі ст.120-1 Податкового кодексу України застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 26253,42 грн..

Наведені висновки відповідача щодо порушення ПП «Соломія-Сервіс» термінів реєстрації податкових накладних позивач (апелянт) не заперечує та висновки акта камеральної перевірки по суті не оскаржує.

Правильність розрахунків штрафних санкцій, що застосовані відповідачем відповідно до податкового повідомлення-рішення від 26.12.2018 року перевірені апеляційним судом.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними покликання апелянта на п.4 підр-лу 10 р-лу ХХ Перехідних положень ПК України, оскільки зазначений пункт не підлягає застосуванню до розглядуваних правовідносин та передбачає, що у зв`язку з набранням чинності цим Кодексом штрафні санкції, які можуть бути накладені на платників податків за порушення нормативних актів КМ України, центрального контролюючого органу, положень, прямо передбачених цим Кодексом, починають застосовуватись до таких платників податків за наслідками податкового періоду, наступного за податковим періодом, протягом якого такі акти були введені в дію.

Крім цього, суд апеляційної інстанції не може взяти такі доводи апелянта до уваги, оскільки наведені доводи та обставини не були заявлені в суді першої інстанції як підстава позову. Такі доводи апелянта являються фактично новими підставами адміністративного позову.

Відповідно до частин 4, 5 статті 308 КАС України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги про наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 29.12.2018 р. №, у зв`язку з недоліками в його оформленні, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Форму та порядок надіслання (вручення) контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків визначено у Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затв. наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015р. №1204 (далі Порядок №1204).

Відповідно до п.2 Порядку №1204, структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення форми «Н» за порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 Кодексу згідно додатку 13.

З матеріалів справи, а саме зі змісту оскарженого податкового повідомлення-рішення від 29.12.2018 р. №, видно, що в ньому вказана загальна сума штрафних санкцій, відсоток застосованих штрафних санкцій, вказано підставу для застосування таких санкцій та суму податку відповідно до якої здійснюється обрахунок штрафних санкцій, вказано суму застосованої штрафної санкції, яка становить 10% за затримку реєстрації ПН на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 262534,23 грн..

Крім цього, у спірному податковому повідомленні-рішенні від 29.12.2018 р. вірно зазначено наслідки несплати штрафу, а у додатку до нього наведено розрахунок штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН (а.с. 14).

Судом першої інстанції також вірно враховано, що якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту видається можливим чітко встановити його зміст (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть уразі, коли окремі елементи спірного рішення є недотриманими.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.08.2018 року (справа №802/1198/16-а).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що недоліки спірного податкового повідомлення-рішення від 29.12.2018 р. є несуттєвими, податкове повідомлення-рішення відповідає критеріям чіткості та зрозумілості, складене за формою «Н», затвердженою Порядком №1204, має належне змістове наповнення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 29.12.2018 р. з підстав недоліків його оформлення є необгрунтованими.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість та об`єктивність висновків суду першої інстанції щодо правомірності спірного податкового повідомлення-рішення від 29.12.2018 р. №.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду від 18.07.2019 року винесене з дотриманням норм матеріального права та процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Згідно п.6 ч.6 ст.12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет спору, склад учасників справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Соломія-Сервіс» залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року в адміністративній справі №1.380.2019.001700 за позовом Приватного підприємства «Соломія-Сервіс» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом строку визначеного статтею 329 КАС України.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Н. В. Ільчишин
Л. Я. Гудим
Повний текст постанови складено 12.11.2019 року