Справа № 185/10469/18 (2-а/185/243/18)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 185/10469/18 (2-а/185/243/18)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2019 року

у справі №185/10469/18 (2-а/185/243/18)

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2018 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції в якому просив :

- скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення ЕАВ № 754289 від 25.11.2018 року винесену інспектором роти № 4 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Паладійчук А.О. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.;

- справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП ОСОБА_1 від 25.11.2018 року - закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях позивача.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2019 р. у справі № 185/10469/18 (2-а/185/243/18) в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2019 р. у справі № 185/10469/18 (2-а/185/243/18), як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, постановою інспектора роти № 4 батальйону 1 Управління патрульної поліції капралом Паладійчук А.О. від 25.11.2018 р. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП, а саме за те, що 25.11.2018 року о 11:31 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAN TGX 26.440 д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом марки ВЕСТТ 930018, д.н.з. НОМЕР_2 , перевозив великогабаритний вантаж (комбайн CLASS), ширина якого перевищує 2,6 м., а саме становить 3,54 м., без супроводу автомобілем прикриття, чим порушив п. 22,5 ПДР України.

Вказаною постановою по справі про адміністративне правопорушення на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави в розмірі 510 гривень.

Не погодившись з винесеною постановою позивач звернувся до суду.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вимог адміністративного позову з огляду на наступне.

Статтею 132-1 КУпАП встановлено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001р. №30, згідно п.2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, адміністративне правопорушення полягає у тому, що позивач перевозив вантаж, який перевищує нормативно встановлені параметри (габарити), без супровіду автомобілю прикриття.

В якості доказу вчиненого позивачем адміністративного правопорушення відповідачем надано суду диск з відеозаписом.

З оглянутого відеозапису вбачається, що працівниками патрульної поліції здійснювались заміри габаритів вантажу, який перевозився позивачем, на місці зупинки транспортного засобу із використанням вимірювальної рулетки.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як передбачає ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та відеозапису з нагрудної відеокамери поліцейського вбачається, що після здійснення замірів поліцейським встановлено, що ширина транспортного засобу становить 3,54 м. Дозволом наданим позивачем передбачена необхідність супроводження автомобілем прикриття, однак даний автомобіль був відсутній.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови.

Доводи скаржника щодо неналежного місця проведення замірів, на трасі, а не в пункті вантажно-габаритного контролю, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в даному пункті, відповідно до Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні показники відбувається вимірювання (взваження) транспортного засобу з метою визначення його фактичної ваги та навантаження на вісь. Жодних правил щодо вимірювання габаритних параметрів транспортного засобу даний Порядок не містить.

Відповідно також безпідставним є посилання на необхідність використання сертифікованого вимірювального засобу, відповідно до вказаного Порядку, крім того, чинним законодавством не передбачено сертифікація вимірювальної рулетки.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2019 р. у справі № 185/10469/18 (2-а/185/243/18) - залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2019 р. у справі № 185/10469/18 (2-а/185/243/18) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко