Справа № 153/1300/19
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 153/1300/19

Головуючий у 1-й інстанції: Гаврилюк Т.В.

Суддя-доповідач: Мацький Є.М.

07 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Поліцейського Управління патрульної поліції в Житомирській області сержанта поліції Демянюка Дмитра Олександровича на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 08 жовтня 2019 року (рішення прийнято у м. Ямпіль, повний текст рішення складено 08.10.2019, час його прийняття не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського Управління патрульної поліції в Житомирській області сержанта поліції Демянюка Дмитра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського Управління патрульної поліції в Житомирській області сержанта поліції Демянюк Дмитра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просив визнати дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП протиправними та скасувати, як незаконну та упереджену, постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1458414 винесену відносно нього 26.08.2019 за ст.122 ч.1 КУпАП та стягнення штрафу у розмірі 225 гривень і закрити справу на підставі ст.247 п.1 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

2. У позові посилається на те, що 04 вересня 2019 року на його домашню адресу надійшла оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення, із змісту якої вбачається, що він 26.08.2019 о 20:00:02 керуючи ТЗ перевищив встановлені обмеження руху більше як на 20 км/год., а саме: в населеному пункті «Гуйва» позначеному знаком 5.45 на білому фоні, зі швидкістю 76 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом трукам 000771, чим порушив п.12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год.).

3. Вказав, що із п.9 оскаржуваної постанови вбачається, що жодних документів до цієї постанови відповідачем не додано і в оскаржуваній постанові посилання на будь-які документи відсутні. Також вказав, що відповідач притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП незаконно. Викладені в оскаржуваній постанові обставини не відповідають дійсності та ґрунтуються на припущеннях відповідача.

4. Зазначив, що він не є власником ТЗ зазначеного в оскаржуваній постанові та не керував цим автомобілем 26.08.2019 року о 20:00:02 хв. в населеному пункті «Гуйва». Жодних вимог правил дорожнього руху, описаних в оскаржуваній постанові він не порушував, а тому не є суб`єктом адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП. Відповідач не виконав вимог ст.280 КУпАП та не з`ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення саме ним, чи винний він в його вчиненні, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не з`ясував інших обставин, що мають значення для справи. Як видно із оскаржуваної постанови, вона винесена без його участі. В оскаржуваній постанові міститься запис «від підпису відмовився», який, як стверджує позивач, виконаний не ним, а іншою особою.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

5. Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 08.10.2019 позовні вимоги задоволено.

6. Визнано дії поліцейського Управління патрульної поліції в Житомирській області сержанта поліції Демянюк Дмитра Олександровича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - протиправними.

7. Скасовано, як незаконну та упереджену, постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1458414, винесену відносно ОСОБА_1 26.08.2019 за ст.122 ч.1 КУпАП та стягнення штрафу у сумі 225 гривень.

8. Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу правопорушення.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

9. Скаржник, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

10. Скаржник зазначив, що судом першої інстанції не встановлено, що відповідач, який наділений дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, зроблено правильний висновок про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

11. Також вказав судом першої інстанції не надано правової оцінки об`єктивним даним щодо підтвердження географічної локації транспортного засобу позивача та правової оцінки факту відмови отримання позивачем копії постанови.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

12. Судом першої інстанції встановлено, що позивач 26 серпня 2019 року о 20 годині 00 хвилин, керуючи транспортним засобом, перевищив встановленні обмеження руху більше як на 20 км/год., а саме - в населеному пункті «Гуйва» позначеному знаком 5.45 на білому фоні, зі швидкістю руху 76 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом трукам 000771, чим порушив п.12.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у розмірі 225 грн.

13. Позивач не погоджуючись із вказаною постановою відповідача звернувся до суду з даним позовом.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

14. Позивач вважає, що надані ксерокопії письмових документів та копії диску із відеозаписом з нагрудного реєстратора є неналежними доказами, які подані відповідачем з порушенням вимог ч.9 ст.79 та ст.94 КАС України, а тому не можуть братись судом до уваги як належні та допустимі докази. На відрізках копій фото та копій відео файлів не можна побачити водія автомобіля Honda accord АВ4300ВО, яким на припущення відповідача являється позивач, та який на припущення відповідача перевищив швидкість. Навпаки, на фото безліч автомобілів, які рухалися і який з них перевищив швидкість не зрозуміло. Тому, відповідач не виконав вимоги ст.280 КУпАП та не з`ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення саме позивачем, чи винний він в його вчиненні. Окрім того, зазначив, що у порушення вимог п.2 розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України №1026 від 18.12.208, включення відео реєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки. Тобто, запис відеозапису нагрудної камери поліцейського має бути повним, а не його окремі кориговані частини. Таким чином, відповідач не підтвердив належними і допустимими доказами факт порушення позивачем п.12.4 ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, та не спростував тих обставин, на які позивач посилався у позовній заяві як на підставу своїх вимог.

15. Відповідач вважає, що в якості доказу перевищення швидкості є відповідне фото та відеозапис з приладу TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000771), на якому зафіксовано швидкість транспортного засобу позивача. Позивач, подавши позов, не обґрунтував свою позицію та не надав жодного доказу на її підтвердження. Постанову позивачу після розгляду справи було запропоновано отримати на місці вчинення правопорушення, що вбачається з відеозапису № позивач відмовився отримувати копію постанови по справі. Тому, 27.08.2019 винесена постанова направлена засобами поштового зв`язку на адресу позивач.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

16. Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

17. Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

18. Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

19. Згідно п. 12.4 ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

20. Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

21. За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

22. Згідно з ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

23. Доказами в адміністративному судочинстві, згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

24. Згідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

25. Згідно з оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням ПДР, а саме: за перевищення швидкості в межах населеного пункту.

26. Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що відповідачем не додано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вини позивача, тобто не зафіксовано вчинення правопорушення належними доказами, не надано пояснення свідків, які могли бути очевидцями вчинення правопорушення, тому викладені обставини виключають наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, зазначеного у постанові відносно позивача.

27. Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з урахуванням такого.

28. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

29. При накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

30. Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

31. При цьому, Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

32. Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

33. Судом встановлено, що будь-яких матеріалів адміністративної справи до моменту початку розгляду справи про адміністративне правопорушення складено не було.

34. З фотознімку від 26.08.2019 судом вбачається, що автомобіль д.н.з. НОМЕР_1 26.08.2019 о 19 годині 59 хвилин рухався зі швидкість 76 км/год. Разом з тим, ні з фотознімку ні зі змісту наданого відповідачем відеозапису неможливо встановити, що автомобіль, яким керував позивач, рухався саме в населеному пункті, а не поза ним.

35. Відеозапис фіксації порушення лазерним вимірювачем швидкості TruCam №ТС000771 у матеріалах справи відсутній.

36. Суд не приймає до уваги відеозапис з нагрудної камери поліцейського, оскільки він не відображає відомостей про вчинення правопорушення позивачем, а лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови, зокрема повідомлено, що буде винесено постанову, роз`яснення прав та порядок сплати штрафу.

37. Крім того, суд не може вважати зазначений диск належним та допустимим доказом вини позивача, оскільки він був виготовлений після розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому не враховувався і не міг бути врахований відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

38. У зв`язку з цим, безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що на відеозаписі зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

39. Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що факт порушення ним п. 12.4 ПДР України не знайшов свого підтвердження.

40. Отже, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

41. Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про достатність підстав для задоволення адміністративного позову, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1458414 від 26.08.2019, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

42. Водночас, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про визнання протиправними дії поліцейського Управління патрульної поліції в Житомирській області сержанта поліції Демянюка Дмитра Олександровича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

43. Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

44. Оскільки, у ч. 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік дій, які може вчинити місцевий загальний суд як адміністративний, за наслідками розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, то суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в суду першої інстанції не було визначених законом підстав, визнавати дії інспектора поліції щодо складання постанови серії ЕАВ №1458414 від 26.08.2019 протиправними.

45. Належним способом захисту порушених прав позивача, є скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1458414 від 26.08.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закриття провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТОМ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

46. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

47. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

48. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

49. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

50. У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

51. Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

52. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при задоволенні позову допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми процесуального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення в частині визнання протиправними дії поліцейського Управління патрульної поліції в Житомирській області сержанта поліції Демянюка Дмитра Олександровича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. та прийняття в цій частині нової постанови про відмову у задоволенні даної позовної вимоги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Поліцейського Управління патрульної поліції в Житомирській області сержанта поліції Демянюка Дмитра Олександровича задовольнити частково.

Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 08 жовтня 2019 року скасувати в частині визнання протиправними дії поліцейського Управління патрульної поліції в Житомирській області сержанта поліції Демянюка Дмитра Олександровича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та прийняти нову постанову, якою в цій частині позову відмовити.

У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.