Справа № 260/664/19
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2019 року м. Ужгород№ 260/664/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Луцович М.М.

при секретарі судових засідань - Симканич Ю.В.

та осіб, що беруть участь у справі:

представник позивача - Білчик О.Ю. ;

представника відповідача - Костан О.В.;

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання скасувати у Поземельній книзі запис та у Державному земельному кадастрі реєстрацію про земельну ділянку кадастровий №:61:002:0018 в АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.06.2006 року позивачеві було видано державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, однак у березні 2016 року під час проведення землевпорядних робіт було виявлено невідповідність конфігурації земельної ділянки площею 0,0550 га, що зазначена в державному акті на право власності на земельну ділянку фактичній конфігурації земельної ділянки на місцевості. З метою приведення у відповідність конфігурації земельної ділянки позивач подала заяву в Ужгородську міську раду про внесення змін у вищезазначене рішення, а тому 29.11.2016 року рішенням VIII сесії VII скликання Ужгородської міської ради № 491 було внесено зміни у рішення XXXIV сесії III скликання Ужгородської міської ради від 26.10.2001 р. року та змінено площу ділянки із 0,0550 га на 0,1505 га. В подальшому позивач звернувся до суду з позовною заявою про скасування Державного акта серії ЗК №048345 від 10.07.2006 року про право власності на земельну ділянку площею 0,0550 га для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер №:61:002:0018, що виданий на підставі рішення XXXIV сесії III скликання Ужгородської міської ради від 26.10.2001 року. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду у справі № 308/3943/ 17 від 06.12.2017 р. позов позивача було задоволено та скасовано Державний акт серії ЗК №048345 від 10.07.2006 року про право власності на земельну ділянку площею 0,0550 га для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер №:61:002:0018. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором, на підставі поданого позивачем рішення суду, було скасовано запис про земельну ділянку кадастровий номер №:61:002:0018. Однак, відповідач відмовив позивачеві у скасуванні запису про земельну ділянку кадастровий номер №:61:002:0018 в Державному земельному кадастрі. Позивач наголошував, що наявність запису в поземельній книзі та Державному земельному кадастрі перешкоджає йому реалізувати право власності на приватизацію земельної ділянки відповідно до рішенням VIII сесії VII скликання Ужгородської міської ради № 491 від 29.11.2016 року.

Представник позивача у судовому засіданні просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову в повному обсязі, з мотивів викладених у відзиві на позов казавши, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.12.2017 р. у справі № 308/3943/17 не передбачено скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :61:002:0018, а тому у відповідача відсутні підстави для скасування державної реєстрації зазначеної земельної ділянки. Таким чином, представник відповідача наголошував, що відповідач діяв у межах наданих повноважень та у спосіб визначений законодавством, відтак просив відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі рішення XXXIV сесії III скликання Ужгородської міської ради від 26.10.2001 року позивачеві 10.07.2006 року було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЗК №048345, площею 0,055 га, для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий №:61:002:0018 в АДРЕСА_1 (а.с. 11).

У березні 2016 року під час проведення землевпорядних робіт було виявлено невідповідність конфігурації земельної ділянки площею 0,055 га, кадастровий №:61:002:0018, що зазначена в державному акті на право власності на земельну ділянку фактичній конфігурації земельної ділянки на місцевості.

З метою приведення у відповідність конфігурації земельної ділянки фактичній конфігурації земельної ділянки на місцевості, позивач подала заяву в Ужгородську міську раду про внесення змін у вищезазначене рішення. Згідно рішення VIII сесії VII скликання Ужгородської міської ради 29.11.2016 року № 491 було внесено зміни у рішення XXXIV сесії III скликання Ужгородської міської ради від 26.10.2001 року та змінено площу ділянки із 0,0550 га на 0,1505 га.

Позивач звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою про скасування державного акту серії ЗК №048345 від 10.07.2006 року про право власності на земельну ділянку площею 0,0550 га для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер №:61:002:0018, що виданий на підставі рішення XXXIV сесії III скликання Ужгородської міської ради від 26.10.2001 року

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду у справі № 308/3943/17 від 06 грудня 2017 року позовні вимоги позивача було задоволено частково та скасовано державний акт серії ЗК №048345 від 10.07.2006 року про право власності на земельну ділянку площею 0,0550 га для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер №:61:002:0018 (а.с. 7-10).

На підставі наданого позивачем рішення Ужгородського міськрайонного суду у справі № 308/3943/17 від 06 грудня 2017 року, державним реєстратором було скасовано запис про земельну ділянку кадастровий номер №:61:002:0018 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 11).

Позивач 05.03.2019 року звернулася до відповідача із заявою про скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0,055 га для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер №:61:002:0018 в Державному земельному кадастрі (а.с. 14).

Однак, згідно листа від 08.04.2019 року відповідач відмовив позивачеві у скасуванні державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі (а.с.15-16).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів 1-3, підпунктів 9, 11, 13 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17 листопада 2016 року № 308, Головне управління є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане. Голова місцевої державної адміністрації координує діяльність Головного управління і сприяє йому у виконанні покладених на нього завдань.

Головне управління відповідно до покладених на нього завдань: здійснює ведення Державного земельного кадастру, інформаційну взаємодію Державного земельного кадастру з іншими інформаційними системами в установленому порядку; здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації; веде поземельні книги та видає витяги із Державного земельного кадастру.

Відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та "Порядку ведення Державного земельного кадастру", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 за № 1051 (далі - Порядок №1051), внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера (ст. 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр").

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно п. 4 ст. 9 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Відповідно до п. 6 ст. 9 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.

Згідно п. 7 ст. 9 Закону України "Про Державний земельний кадастр" втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов`язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється.

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України "Про Державний земельний кадастр" відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

Згідно п. 162 Порядку №1051 відомості Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі: витягу з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру; довідки, що містить узагальнену інформацію про землі (території); викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану); копій документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру.

Відомості з Державного земельного кадастру є актуальними на дату та час формування документів (п. 162 Порядку №1051).

Відповідно до Порядку взаємодії державних кадастрових реєстраторів під час надання деяких відомостей з Державного земельного кадастру, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 25.06.2015 р. № 144, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03 липня 2015 року за №779/27224, надання відомостей з Державного земельного кадастру у формі витягів з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру здійснюється державними кадастровими реєстраторами відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру (Національна кадастрова система).

Відповідно до статті 6 Закону України "Про Державний земельний кадастр" ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про Державний земельний кадастр" внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюється державним кадастровим реєстратором.

У відповідності до статті 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр" земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно.

Згідно ч. 10 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.

Відповідно до пункту 29 Порядку №1051 визначено, що кадастровим номером земельної ділянки є індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Кадастровий номер земельної ділянки присвоюється за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

Кадастровий номер присвоюється земельній ділянці незалежно від форми власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від однієї особи до іншої, виникнення інших, крім права власності, речових прав на земельну ділянку, зміни речових прав на земельну ділянку, інших відомостей про неї кадастровий номер не змінюється.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1051 до повноважень державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та його територіальних органів належать: 1) внесення до Державного земельного кадастру: геодезичної, картографічної основи та відомостей про них (змін до них), індексних кадастрових карт (планів) відповідних адміністративно-територіальних одиниць (змін до них), індексної кадастрової карти кадастрової зони за межами адміністративно-територіальних одиниць (змін до неї) та відомостей про кадастрове зонування земель в межах території України (змін до них); відомостей (змін до них) або надання відмови у їх внесенні про: землі в межах державного кордону, території адміністративно-територіальних одиниць (Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва і Севастополя, районів, міст, селищ, сіл, районів у містах); обмеження у використанні земель; земельні ділянки (їх частини), розташовані в межах району, міста республіканського (Автономної Республіки Крим) чи обласного значення, районів у мм. Києві і Севастополі, а також міст, селищ, сіл, розташованих у їх межах; інші об`єкти Державного земельного кадастру, розташовані за межами адміністративно-територіальних одиниць; 2) здійснення реєстрації: заяв про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; заяв про відкликання заяв про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; заяв про надання відомостей з Державного земельного кадастру; повідомлень про виявлення помилок, допущених під час ведення Державного земельного кадастру; заяв про виправлення технічних помилок, допущених під час ведення Державного земельного кадастру; заяв про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру; заяв в електронній формі про отримання відомостей з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; 3) здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації; 4) формування поземельних книг на земельні ділянки, внесення записів до них, забезпечення їх зберігання; 5) присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам; 6) проведення перевірки відповідності поданих документів вимогам законодавства; 7) узагальнення відомостей щодо кількості та якості земель в межах державного кордону, територій адміністративно-територіальних одиниць (Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва і Севастополя, районів, міст, селищ, сіл, районів у містах) за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру; 8) надання відомостей з Державного земельного кадастру щодо об`єктів, зазначених у підпункті 1 цього пункту, та відмови у їх наданні, витягів з Державного земельного кадастру про будь-яку земельну ділянку в межах державного кордону; 9) виправлення помилок у Державному земельному кадастрі, допущених у відомостях щодо об`єктів, зазначених у підпункті 1 цього пункту; 10) оприлюднення за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на офіційному веб-сайті Держгеокадастру відомостей щодо об`єктів, зазначених у підпункті 1 цього пункту; 11) надання та отримання інформації про об`єкти Державного земельного кадастру в порядку інформаційної взаємодії з іншими кадастрами та інформаційними системами; 12) проведення стажування адміністраторів центрів надання адміністративних послуг та уповноважених посадових осіб виконавчих органів органів місцевого самоврядування та надання їм довідки про результати стажування; 13) передача органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомостей про земельні ділянки.

Розподіл повноважень державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та його територіальних органів здійснює Держгеокадастр.

Згідно з пунктом 56 Порядку № 1051 державний кадастровий реєстратор несе відповідальність за: 1) ведення Поземельної книги відповідно до вимог, зазначених у цьому Порядку; 2) відповідність відомостей, зазначених у Поземельній книзі, відомостям, зазначеним у документах, що є підставою для їх внесення; 3) тотожність відомостей, зазначених у паперовій та електронній (цифровій) формі Поземельної книги.

Відповідальність за достовірність відомостей, зазначених у документах, що є підставою для їх внесення до Поземельної книги, несуть особи, які видали (склали) такі документи.

До Державного земельного кадастру державними кадастровими реєстраторами вносяться відомості (зміни до них), зазначені у пунктах 21-25 цього Порядку, про об`єкти Державного земельного кадастру.

Згідно п. 67 Порядку № 1051 внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про Державний земельний кадастр" внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно п. 130 Порядку № 1051 відомості (зміни до них) про нового власника, користувача земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вносяться до Поземельної книги Державним кадастровим реєстратором відповідно до пункту 113 цього Порядку.

Відповідно до п. 113 Порядку № 1051 державний кадастровий реєстратор в день отримання інформації про зареєстровані речові права на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вносить відомості про власників, користувачів земельної ділянки відповідно до даних зазначеного Реєстру до Поземельної книги в електронній (цифровій) та паперовій формі.

Так, згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.12.2017 року у справі № 308/3943/17 було скасовано державний акт від 10.07.2006 р. серії ЗК № 048345 про право власності на земельну ділянку площею 0,0550 га для ведення особистого підсобного господарства за кадастровим номером №:61:002:0018, що виданий на підставі рішення XXXIV сесії III скликання Ужгородської міської ради від 26.10.2001.

Проте, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.12.2017 р. у справі № 308/3943/17 не було зазначено щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :61:002:0018.

Оскільки земельна ділянка за кадастровим номером :61:002:0018, за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0550 га надана у приватну власність позивачеві, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 10.07.2006 р. ЗК № 048345, а тому вважається сформованою. Відтак, скасування державного акта на право власності на землю не є підставою для скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.

З огляду на вище викладене, у відповідача були відсутні підстави для скасування державної реєстрації зазначеної земельної ділянки.

Згідно вимог ч. 10 ст. 24 Закону України "Про державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.

Відповідно до пунктів 49-51, 60 Порядку № 1051 поземельна книга ведеться за формою згідно з додатком 8 під час державної реєстрації земельної ділянки, внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки (в тому числі у разі їх поділу чи об`єднання, а такої відновлення їх меж) відповідно до пунктів 107-137 цього Порядку. Дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки. Номером Поземельної книги є кадастровий номер земельної ділянки.

Запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду.

Враховуючи вище викладене, суд приходить висновку, що відповідач діяв у межах наданих повноважень та у спосіб визначений чинним законодавством України, відтак у задоволенні позовних вимог про визнання дій відповідача протиправними слід відмовити.

Згідно частини сьомої статті 9 Закону України "Про Державний земельний кадастр" втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов`язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача скасувати у Поземельній книзі запис та у Державному земельному кадастрі реєстрацію про земельну ділянку за кадастровим номером :61:0020:0018 суд констатує наступне.

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11.05.1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Завданням адміністративного суду є контроль за правомірністю прийняття рішення та відповідності його чинному законодавству України.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є контроль за законністю прийняття рішень.

Так, чинним законодавством чітко визначено порядок та підстави скасування державної реєстрації про земельну ділянку та внесення змін до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки. В даному випадку, питання щодо внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру та Поземельну книгу по земельній ділянці віднесено до компетенції відповідача. З огляду на вище зазначене, позовні вимоги про зобов`язання відповідача скасувати у Поземельній книзі запис та у Державному земельному кадастрі реєстрацію про земельну ділянку за кадастровим номером :61:0020:0018 не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, відповідач як суб`єкт владних повноважень надав до суду достатні та належні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення. Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

2. Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається у відповідності до вимог п. 15.5 ч. 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України.

Суддя М.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено 11.11.2019 року.