Справа № 340/1226/19
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2019 року справа № 340/1226/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (у письмовому провадженні) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (далі - Управління) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з заявою до відповідача про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27 листопада 2018 року, якими визначено розмір податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2015 рік в сумі 102241,60 грн. та за 2016 рік - 115672,35 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги заяви.

Зазначив, що об`єкти нерухомості належать на праві власності ОСОБА_1 і упродовж згаданих періодів перебували в оренді сільськогосподарського товаровиробника, тому не є об`єктами оподаткування.

Відповідач заперечив щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.44-45).

У судовому засіданні представник Управління пояснив, що позивач не є сільськогосподарським товаровиробником.

Ухвалою суду від 06 листопада 2019 року прийнято рішення про завершення розгляду справи в порядку письмового провадження (а.с.76-77).

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, 25 лютого 2011 року ОСОБА_1 придбав нежитлову будівлю (навіс) площею 3702,5 кв.м. по АДРЕСА_1 (а.с.11-16).

09 квітня 2012 року ОСОБА_1 придбав нежитлову будівлю площею 494,61 кв.м. по АДРЕСА_2 того ж населеного пункту (а.с.17-25).

Об`єкти нерухомості з 11 березня 2011 року та 10 квітня 2012 року перебувають в оренді ТОВ «КІК - АГРО», яке до 19 червня 2013 року значилось як ТОВ «Наталі 777» (а.с.29-34, 60-73).

Рішеннями Гарманівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області №233 від 30 січня 2015 року та №21 від 24 грудня 2015 року встановлено, що ставка податку у 2015 році та 2016 році для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб, складає 2% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, за 1 кв.м. бази оподаткування (а.с.25-28).

27 листопада 2018 року керівник Управління прийняв податкові повідомлення-рішення, якими позивачу визначено розмір податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2015 рік в сумі 102241,60 грн. та за 2016 рік - 115672,35 грн. (а.с.9-10).

Відповідач надав детальний розрахунок суми грошових зобов`язань (а.с.58).

Відповідно до приписів статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2015 року становила 1218 грн.

2% від цієї суми складають 24,36 грн.

Приписами статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» передбачено, що мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2016 року становила 1378 грн.

2% від цієї суми складають 27,56 грн.

Грошове зобов`язання за кожний рік обчислювалось шляхом множення загальної площі об`єктів нерухомого нежитлового майна (3702,50 + 494,61) на 24,36 та 27,56 (а.с.58).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, спірні правовідносини врегульовані приписами статті 266 ПК України (податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) (в редакції станом на 2015 рік та 2016 рік).

Приписами підпункту 266.1.1 пункту 266.1 цієї норми права встановлено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Отже, перебування нежитлового нерухомого майна в оренді не впливає на зміну платника податку.

Таким чином, ОСОБА_1 є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Приписами підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Приписами підпункту 266.2.2 «ж» пункту 266.2 згаданої норми права встановлено, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Сукупний аналіз приписів підпункту 266.1.1 пункту 266.1 та підпункту 266.2.2 «ж» пункту 266.2 статті 266 ПК України вказує, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди, власниками яких є сільськогосподарські товаровиробники, котрі використовують їх у сільськогосподарській діяльності.

Тобто, мова йде про сукупність обставин.

Позивач не відноситься до сільськогосподарських товаровиробників та не використовував нежитлову нерухомість у такому виробництві, оскільки передав в оренду.

Отже, суд зробив висновок про правомірність прийняття Управлінням податкових повідомлень-рішень, якими визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2015-2016 роки.

Податкові повідомлення-рішення прийняті з урахуванням граничних строків, які встановлені приписами статті 102 ПК України.

Суд не виявив арифметичних помилок під час обчислення розрахунків суми грошових зобов`язань.

Суд не враховує правовий висновок Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, який міститься у постанові від 31 січня 2018 року у справі №822/2624/16, оскільки суд аналізував застосування підпункту 266.2.2 «є» пункту 266.2 статті 266 ПК України (а.с.71-73).

У даній справі суд першої інстанції застосував іншу норму права, яка зазначена і у позовній заяві.

Тому, відсутні підстави задоволення клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі до вирішення судовою палатою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду питання стосовно застосування підпункту 266.2.2 «є» пункту 266.2 статті 266 ПК України (справа №820/3556/17) (а.с.78-82).

Підсумовуючи, суд зробив висновок про відмову у задоволенні позову.

Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 2179,14 грн. (а.с.4).

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей