Справа № 320/6048/19
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

08 листопада 2019 року 320/6048/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Балаклицький А.І., розглянувши в м. Києві позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті бізнес Девелопмент" до Управління інспекції та контролю Броварської міської ради Київської області про визнання неправомірними та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіті бізнес Девелопмент" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Управління інспекції та контролю Броварської міської ради Київської області, в якому просить суд:

- визнати неправомірною та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 11.10.2019 №З-1110/1/1110/5-вих;

- визнати неправомірною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 11.10.2019 №А-1110/1;

- визнати неправомірним та скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 30.09.2019 №С-3009/1.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За результатом розгляду матеріалів позовної заяви суд дійшов висновку про необхідність її повернення з огляду на таке.

Статтею 1 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що КАС України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України).

Ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку (ч. 5 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України).

Правила розмежування предметної юрисдикції (підсудності) адміністративних справ встановлено статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 20 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Частиною 2 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

При цьому, частиною 3 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

Проте, суд зазначає про неможливість розгляду в межах одного судового провадження окружним адміністративним судом заявлених позивачем позовних вимог, з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Водночас, частиною 5 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 Кодексу адміністративного судочинства України підсудність окремих категорій адміністративних справ визначається цим Кодексом.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності врегульовано нормами статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 4 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Аналіз наведених вище норм законодавства дає підстави вважати, що законодавець у загальних положеннях Кодексу адміністративного судочинства України визначив загальні правила поведінки суду щодо розмежування предметної юрисдикції.

Разом з тим, Кодекс адміністративного судочинства України також містить спеціальні норми щодо розгляду окремих категорій адміністративних справ, які предметно, територіально та інстанційно підлягають розгляду тим чи іншим судом.

Так, зокрема, в силу положень ч. 1 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Згідно приписів статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Отже, відповідно до положень ст. 288 КУпАП оскарження постанови про адміністративне правопорушення здійснюється в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з урахуванням особливостей, які встановлені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Проте, суд наголошує на тому, що розгляд окружними адміністративними судами адміністративних справ, які предметно підсудні окружним адміністративним судам, здійснюється виключно із застосуванням Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, суд звертає увагу на те, що ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює спеціальний строк розгляду судом справ про притягнення до адміністративної відповідальності, який становить 10 днів з дня відкриття провадження у справі.

При цьому, строк подання апеляційних скарг на судові рішення у справах, визначених ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, становить 10 днів з дня його проголошення.

Враховуючи вказані положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про те, що заявлена позивачем вимога про визнання неправомірною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 11.10.2019 №А-1110/1, яка прийнята Управлінням інспекції та контролю Броварської міської ради Київської області, має бути розглянута місцевим загальним судом як адміністративним судом.

В той же час позивачем оспорюється у даній справі також постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 11.10.2019 №З-1110/1/1110/5-вих та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 30.09.2019 №С-3009/1.

Отже, вимоги про визнання неправомірними та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності та припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил підсудні Київському окружному адміністративному суду.

Таким чином, позивачем у даній позовній заяві об`єднано позовні вимоги, які мають розглядатись в порядку різного судочинства, що у свою чергу, не відповідає правилам об`єднання позовних вимог, які викладені у статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Суд зазначає, що структура вказаної норми є чіткою та однозначно закріплює умови її реалізації судом.

У пункті 31 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" від 30.05.2013 (Заява № 49069/11) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб" (див. рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom), п. 57, Series A № 93). Встановлюючи такі правила, Договірна держава користується певною свободою розсуду.

При цьому, суд звертає увагу, що статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено повернення частини позовних вимог.

З огляду на те, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог і відсутні підстави для застосування положень статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви позивачу на підставі п. 6 ч. 4 ст. 169 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 171, 172, 243, 248, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті бізнес Девелопмент" до Управління інспекції та контролю Броварської міської ради Київської області про визнання неправомірними та скасування рішень, - повернути позивачу.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, - надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Балаклицький А. І.