Справа № 520/395/19
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 р.Справа № 520/395/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бенедик А.П.,

Суддів: Донець Л.О. , Гуцала М.І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Луганського національного аграрного університету на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Волошин Д.А.) від 13.05.2019 року (повний текст рішення складено 23.05.2019 року) по справі № 520/395/19

за позовом Луганського національного аграрного університету

до Управління державної казначейської служби України в Київському районі м. Харкова, Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області, треті особи Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Луганський національний аграрний університет, звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова, третя особа Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати протиправними дії Управління державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова щодо витребування рішення Господарського суду Луганської області від 07.06.2016 р. по справі №922/999/16 для повторного виконання;

- визнати протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області щодо невиконання вимог Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011 року про передачу до Державної казначейської служби України рішення Господарського суду Луганської області від 07.06.2016 р. по справі №922/999/16 для виконання за бюджетною програмою КПКВК 3504040 Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою;

- зобов`язати Управління державної казначейської служби України у Київському районі м.Харкова повернути Луганському національному аграрному університету стягнуті під час повторного виконання рішення Господарського суду Луганської області від 07.06.2016 р. по справі №922/999/16 грошові кошти та направити рішення Господарського суду Луганської області від 07.06.2016 р. по справі №922/999/16 до Державної казначейської служби України для виконання за бюджетною програмою КПКВК 3504040 Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що оскільки положеннями Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011 року (далі Порядок №845) не передбачено повернення виконавчого документа для його додаткового або повторного виконання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів боржника, а отже, дії відповідачів є протиправними.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 року та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення внаслідок неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вказує, що приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо правомірності оскаржуваних дій відповідачів. Зазначив, що судом не надано оцінки факту відсутності доказів встановлення позивачу відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів на виконання судового рішення та відсутності змін у кошторисі позивача за період з квітня 2018 року по грудень 2018 року. Також вказує, що жодним пунктом Порядку №845 не передбачено повернення виконавчого документа для його додаткового або повторного виконання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів боржника.

Управлінням державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова та Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надано письмові відзиви на апеляційну скаргу, в яких просили відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Згідно положень ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) справа розглянута колегією суддів в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що рішенням Господарського суду Харківської області від 07.06.2016 р. по справі №922/999/16 задоволено позовні вимоги ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Луганського національного аграрного університету, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області м. Сєвєродонецьк про стягнення коштів. Стягнуто з Луганського національного аграрного університету на користь ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" основного боргу в розмірі 1426304,96 грн., пені в сумі 196537,49 грн., 3% річних в розмірі 81843,55 грн., інфляційних втрат в розмірі 1138156,02 грн. та судовий збір у розмірі 42642,63 грн.

На виконання судового рішення 22.06.2016 року Господарським судом Харківської області видано наказ, який пред`явлено стягувачем до Управління державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова, що підтверджується заявою від 28.03.2018 р. №14/5-786/В та витягом з журналу вхідної кореспонденції.

Управлінням державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова направлено до Луганського національного аграрного університету повідомлення про стягнення коштів з рахунків позивача від 10.04.2018 р. №02-16/554.

18.04.2018 року Управління державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова направило до Луганського національного аграрного університету вимогу №02-16/582 від 18.04.2018 щодо необхідності вжиття заходів для виконання наказу по справі №922/999/16.

12.06.2018 року Управлінням державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова стягнуто частково з позивача суму 17597,29 грн.

У зв`язку з відсутністю у боржника два місяці відповідних бюджетних асигнувань для сплати коштів за наказом, листом від 12.06.2018 року №02-16/856 Управлінням державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова передані документи та відомості до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області. (т. 1 а.с.102).

В послідуючому, враховуючи наявність коштів (відкритих асигнувань) на реєстраційному рахунку боржника, листом від 19.12.2018 р. № 02-16/1387 Управління державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова звернулось до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області із проханням повернути документи та відомості по невиконаному безспірному списанню по наказу Господарського суду Харківської області від 22.06.2016 р. по справі №922/999/16 в сумі 2867887,36 грн. (т. 1 а.с.103).

Листом від 29.12.2018 року №13-19/2520-9090 Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області повернуло до Управління державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова наказ Господарського суду Харківської області від 22.06.2016 р. по справі №922/999/16 та інші документи. (т. 1 а.с.104).

09.01.2019 року Управлінням державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова направлено на адресу Луганського національного аграрного університету повідомлення №02-16/44 від 09.01.2019, яким повідомило позивача, що 08.01.2019 року Управлінням отримані відкликані документи та на виконання п. 28 Порядку №845 передбачається здійснити стягнення коштів з рахунків позивача.

В період з 12.06.2018 р. по 21.02.2019 р. управлінням частково стягнуто з позивача на користь третьої особи 1451856,63 грн.

Не погоджуючись із діями відповідачів, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем на виконання вимог п.33 Порядку № 845 (в редакції від 14.02.2018 р.) відкликані документи та відомості для продовження безспірного списання по невиконаному наказу Господарського суду Харківської області від 22.06.2016 р., то відсутній факт повторного виконання рішення суду. При цьому, наказ Господарського суду Харківської області стягувачу не повертався та на наказі відсутні відмітки щодо повторного пред`явлення останнього до виконання. Також, оскільки рішення Господарського суду Харківської області від 07.06.2016 р. по справі №922/999/16 перебуває у реєстрі судових рішень для виконання за бюджетною програмою КПКВК 3504040 Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою, то суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправними дій Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області щодо невиконання вимог Порядку №845 про передачу до Державної казначейської служби України рішення Господарського суду Луганської області від 07.06.2016 р. по справі №922/999/16 для виконання за бюджетною програмою КПКВК 3504040 Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою.

Колегія суддів погоджується з даними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу на те, що вже неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення у справі «Ромашов проти України» від 27 липня 2004 року; у справі «Дубенко проти України» від 11 січня 2005 року; та у справі «Козачек проти України» від 7 грудня 2006 року).

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України», № 29439/02, від 26 квітня 2005 року, і у справі «Крищук проти України», № 1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання визначені у Законі України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Так, частиною 2 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання.

Згідно положень частини першої статті 2 вищевказаного Закону, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду (ч. 1 ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень").

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначений у Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок № 845).

У розумінні зазначеного порядку, безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Відповідно до п.3 Порядку № 845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Підпунктом 2 пункту 5 Порядку № 845 визначено, що органи Казначейства вживають заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку.

В силу положень пунктів 24 та 25 Порядку N 845, стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів за його платіжними дорученнями здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

Пунктом 33 Порядку № 845 передбачено, що у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника. У разі встановлення боржнику відповідних бюджетних асигнувань після передачі до Казначейства документів та відомостей орган Казначейства здійснює заходи, спрямовані на безспірне списання коштів з рахунків боржника, визначені цим Порядком.

Згідно з пунктом 47 Порядку №845, безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих: 1) органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника; 2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей.

Відповідно до пункту 48 Порядку №845, для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Аналіз наведених положень чинного законодавства дає підстави для висновку про те, що держава гарантує виконання рішень про стягнення коштів з боржників - державних органів, розпорядників бюджетних коштів (бюджетних установ), а також одержувачів бюджетних коштів, шляхом проведення їхнього безспірного списання з рахунків, обслуговування яких здійснюється Державною казначейською службою України, на підставі виконавчих документів.

Органами, уповноваженими здійснювати безспірне списання коштів за виконавчими документами, боржниками за якими є державний орган, бюджетна установа (розпорядник бюджетних коштів) або їхній одержувач, є Державна казначейська служба України та її територіальні органи.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 09.10.2019 року по справі №823/5448/15.

Згідно із ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як встановлено під час розгляду справи, у зв`язку з відсутністю на рахунках боржника понад два місяці відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів, Управлінням державної казначейської служби України у Київському районі м.Харкова, на виконання п.33 Порядку № 845, листом від 12.06.2018 №02-16/856 передано документи та відомості до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області.

Після ж встановлення наявності на рахунках Луганського національного аграрного університету бюджетних асигнувань, Управління державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова, на виконання з п.33 Порядку № 845 (в редакції від 14.02.2018 р.), листом від 19.12.2018 р. № 02-16/1387 просило повернути з Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області документи та відомості по невиконаному безспірному списанню по наказу Господарського суду Харківської області від 22.06.2016 р. по справі №922/999/16.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність факту повторного виконання рішення Господарського суду Харківської області від 07.06.2016 р. по справі №922/999/16, оскільки відповідачем, на виконання вимог п.33 Порядку № 845 (в редакції від 14.02.2018 р.) відкликані документи та відомості для продовження безспірного списання по невиконаному наказу. При цьому, вказаний наказ стягувачу не повертався та на наказі відсутні відмітки щодо повторного пред`явлення останнього до виконання.

Доводи скаржника щодо відсутності доказів встановлення позивачу відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів на виконання судового рішення та відсутності змін у кошторисі позивача за період з квітня 2018 року по грудень 2018 року, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки матеріалами справи підтверджено, що після відкликання документів, Управлінням державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова було частково стягнуто суму коштів.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку не може бути застосована правова позиція Верховного Суду, яка викладена у постанові від 29.01.2019 року по справі №805/1543/18-а, оскільки правовідносини у вказаній справі існували до внесення змін до п. 33 Порядку №845 від 14.02.2018 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачі у спірних правовідносинах діяли в межах своїх повноважень та у відповідності до вимог законодавства, у зв`язку з чим вимоги позивача про визнання протиправними дій Управління державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова щодо витребування рішення Господарського суду Луганської області від 07.06.2016 р. по справі №922/999/16 для повторного виконання є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо заявлених позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області щодо невиконання вимог Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011 року про передачу до Державної казначейської служби України рішення Господарського суду Луганської області від 07.06.2016 р. по справі №922/999/16 для виконання за бюджетною програмою КПКВК 3504040 Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням Державної казначейської служби України у Харківській області листом від 15.06.2018 р. №13-18/1189-4251 направлено до Державної казначейської служби України документи, які обліковуються за КПКВ 3504040 за ІІІ чергою та стягувачами за якими є юридичні особи, зокрема, ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (т. 1 а.с.109-112).

Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області листом з електронної пошти №13-19/2294-8296 від 30.11.2018 повідомило Управління державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова, що станом на 01.12.2018 р. рішення Господарського суду Харківської області від 07.06.2016 р. по справі №922/999/16 знаходиться на виконані за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень по КПКВК 3504040, що також відображено в переліку судових рішень, які знаходяться у черзі на виконанні за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень по КПКВК 3504040 станом на 01.12.2018 р. (т. 1 а.с.131-132).

Таким чином, оскільки рішення Господарського суду Харківської області від 07.06.2016 р. по справі №922/999/16 на час звернення позивача до суду перебувало у реєстрі судових рішень для виконання за бюджетною програмою КПКВК 3504040 Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення вказаної частини позовних вимог.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що у спірних правовідносинах відповідачі діяли у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

Також, оскільки вимоги про зобов`язання Управління державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова повернути Луганському національному аграрному університету стягнуті під час повторного виконання рішення Господарського суду Луганської області від 07.06.2016 р. по справі №922/999/16 грошові кошти та направити рішення Господарського суду Луганської області від 07.06.2016 р. по справі №922/999/16 до Державної казначейської служби України для виконання за бюджетною програмою КПКВК 3504040 Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою є похідними від вимог про визнання протиправними дій, у задоволенні яких було відмовлено, вони також не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, позивача у справі.

Інші доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Також колегією суддів враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повний текст постанови складено з дотриманням строків, визначених ст. 243 КАС України.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 308, 311, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Луганського національного аграрного університету залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 року по справі №520/395/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя (підпис)А.П. Бенедик
Судді(підпис) (підпис) Л.О. Донець М.І. Гуцал
Повний текст постанови складено 12.11.2019 року.