Справа № 810/5666/15
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

08 листопада 2019 року

Київ

справа № 810/5666/15

провадження № К/9901/8693/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н. В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського окружного адміністративного суду у складі судді Терлецької О.О. від 26 січня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Ганечко О.М., Коротких А.Ю., Хрімлі О.Г. від 7 квітня 2016 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив:

- визнати протиправними дій Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області при наданні ОСОБА_1 . довідки про грошове забезпечення на роботах в третій зоні небезпечності (в зоні відчуження), м. Прип`ять за період роботи з 26 по 29 квітня 1986 року за №380 від 15 червня 2015 року без урахування виплати коштів за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення;

- зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області провести розрахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 , колишнього старшого сержанта міліції, міліціонера ППС дівізіона міліції 2 роти УВС Київського облвиконкому з урахуванням вимог постанови Ради Міністрів УРСР і Української Ради професійних спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року, розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року за № 964-рс за роботу в третій зоні небезпечності (в зоні відчуження), м. Прип`ять за період з 26 по 29 квітня 1986 року врахувавши одноразову грошову винагороду за отриману гранично допустиму дозу радіації в розмірі 500 карбованців;

- зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області на підставі проведеного розрахунку осучаснити його та стягнути на користь ОСОБА_1 недосплачену суму коштів, одноразову грошову винагороду за отриману гранично допустиму дозу радіації в третій зоні небезпечності (в зоні відчуження) м. Прип`ять за період з 26 по 29 квітня 1986 року в розмірі трьох місячних окладів грошового утримання по посаді та спеціальному званню;

- зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області надати ОСОБА_1 довідку про його перераховане грошове забезпечення з урахуванням вимог передбачених постановою Ради Міністрів УРСР і Українською Ради професійних спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року, розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс за роботу в третій зоні небезпечності ( в зоні відчуження), м. Прип`ять за період з 26 по 29 квітня 1986 року;

- зобов`язати управління Пенсійного фонду в м. Вишневе Києво-Святошинського району, Київської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням даних в довідці про грошове забезпечення під час перебування в третій зоні небезпечності (зоні відчуження), м. Прип`ять за період з 26 по 29 квітня 1986 року, сплатити недосплачену суму за останні шість місяців з березня 2015 року та в подальшому здійснювати відповідні виплати безстроково - довічно (з урахуванням уточнених позовних вимог).

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Київського окружного адміністративного суду від 26 січня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 7 квітня 2016 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

3. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у розрахунковому листі позивача за відповідний період.

Згідно даних розрахункового листа за 1986 рік позивачеві в оскаржуваний період нараховувався та виплачувався лише посадовий оклад, інші виплати не проводилися.

Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області не мало і не має законного права видавати довідку про грошове забезпечення позивача за несення служби в зоні відчуження із зазначенням складових грошового забезпечення не зазначених в розрахунковому листі (первинний фінансовий документ) за запитуваний період, оскільки позивачеві була надана довідка виходячи з даних розрахункового листа за 1986 рік (період коли виникли спірні правовідносини), який є первинним документом нарахування грошового забезпечення позивачеві за період несення служби під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Органи Пенсійного фонду призначають і здійснюють перерахунок пенсії за довідками про заробітну плату, виданими підприємствами, установами та організаціями (військкоматами) на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату, маючи лише повноваження щодо перевірки обґрунтованості їх видачі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 січня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 7 квітня 2016 року та ухвалити нову постанову, якою задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи.

В період з 26 квітня 1986 року по 29 квітня 1986 року ОСОБА_1 на підставі наказу УВС Київського облвиконкома № 069, був відряджений до зони відчуження в м. Прип`ять, що підтверджується маршрутним листом від 11 березня 2003 року № 20/Б-90, довідкою ГУ МВС у Київській області від 11 червня 2015 року 3/Б-468.

25 січня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області із заявою про видачу довідки про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження.

Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Київській області 24 лютого 2012 року було видано довідку № 136а про грошове забезпечення позивача.

Не погоджуючись із розрахунком грошового забезпечення, зазначеному у довідці від 24 лютого 2012 року № 136а, ОСОБА_1 неодноразово, протягом 2012-2015 року, звертався до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області із заявами про видачу нової довідки, з урахуванням коштів за отриману підвищену дозу радіоактивного опромінення. Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Київській області було направлено на адресу позивача довідку від 15 червня 2015 року № 380 з детальним розрахунком.

Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Київській області на адресу ОСОБА_1 було направлено лист від 16 червня 2015 року № 2/Б-128, яким повідомлено позивача, що в картці про нарахування грошового забезпечення відсутній запис про те, що позивач отримував разову грошову допомогу за отриману максимально допустиму дозу радіації, а тому, підстав для включення її у довідку про грошове забезпечення, отримане в зоні відчуження, немає, та роз`яснено, що грошові винагороди, які позивач отримував в зоні відчуження, носять разовий характер та у довідку, видану на підставі постанови Ради, Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 не включаються.

6. Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

ДОВОВДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. Касаційна скарга обґрунтована тим, що отримані позивачем виплати мають бути враховані при обчисленні пенсії, позаяк, винагорода отримана позивачем не за результатами роботи в органах внутрішніх справ, а за участь у ліквідації аварії Чорнобильської катастрофи, тобто в розрізі статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ці виплати є заробітком, одержаним за роботу в зоні відчуження, а такий заробіток має бути включено при обрахунку пенсії.

8. Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Київській області подано заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 січня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 7 квітня 2016 року, в яких воно просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

9. Управлінням Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 січня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 7 квітня 2016 року не подано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

10. Згідно статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

11. Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

12. У відповідності до пункту 1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

13. Пунктом 2 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи.

14. Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.

15. Відповідно до пункту 7 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

16. Відповідно до статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військкоматами).

17. Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

18. Розпорядженням Ради Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» від 17 травня 1986 року № 964-рс, зокрема дозволено керівникам міністерств і відомств, що беруть участь у ліквідації аварії, за погодженням з головою урядової комісії здійснювати у виняткових випадках оплату праці працівників, зайнятих на зазначених роботах в III зоні небезпеки, в п`ятикратному розмірі в порівнянні з встановленими чинним законодавством нормами, по II зоні - в чотириразовому розмірі і в I зоні - у трикратному розмірі; у тих випадках, коли працівник отримує гранично допустиму дозу радіації і в зв`язку з цим не допускається для подальшої роботи в зазначених зонах небезпеки, йому виплачується одноразова винагорода у розмірі п`ятикратної місячної тарифної ставки (посадового окладу), а особам офіцерського складу військових частин, офіцерського та начальницького складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - трьох місячних окладів грошового утримання за посадою та військовим чи спеціальним званням, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - 500 крб., військовослужбовцям строкової служби і військовим будівельникам - 300 крб.

19. Згідно з пунктом «а» частини 1 розпорядження Ради Міністрів СРСР «Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» від 23 травня 1986 року № 1031-рс, розповсюджено на військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, порядок і розміри підвищеної оплати праці, передбачені Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964.

20. На підставі аналізу зазначених нормативно-правових актів Верховний Суд у справі № 367/3502/16 дійшов висновку, що чинним законодавством не передбачено включення встановленої розпорядженням № 964-рс одноразової винагороди у розмірі 500 крб до суми заробітної плати для обчислення пенсій.

21. Колегія суддів не вбачає підстав для відступлення від зазначеного правового висновку.

22. Таким чином, оскільки предметом спору у даній справі є саме питання правомірності/протиправності не включення Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Київській області до довідки про заробітну плату позивача одноразової винагороди у розмірі 500 крб за отриману підвищену дозу радіоактивного опромінення, колегія суддів дійшла висновку, що суди попередніх інстанцій правильно застосували норми матеріального права у спірних правовідносинах.

23. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 2315/4055/2012, від 21 листопада 2018 року у справі № 361/1411/2015-а, від 19 березня 2019 року у справі № 377/613/16-а, від 29 травня 2019 року у справі № 361/2481/15-а.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

24. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновок судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги його не спростовують.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 січня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 7 квітня 2016 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

судді Я.О. Берназюк

І.В. Желєзний