Справа № 541/1266/19
Суддя: Городівський О. А.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/1266/19
Провадження № 2-а/541/40/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Городівського О.А.

за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського СРПП № 1 Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області старшого сержанта поліції Загребельного Анатолія Вячеславовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

установив:

13 червня 2019 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області звернувся ОСОБА_2 М.М. з зазначеним позовом. В обґрунтування вказав, що 03 червня 2019 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч.3 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425,00 грн. за те, що він керував транспортним засобом КАМАЗ 55111 номерний знак НОМЕР_1 , 03.06.2019 року о 09 годині 45 хвилин на а/д Лубни-Миргород-Опішня не маючи при собі поліса обов`язкового страхування та не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив п.п.2-1ґ,п.п. 31.4.

Дану постанову вважає незаконною, оскільки при зупинці його транспортного засобу поліцейським не було повідомлено конкретну причину зупинення та не названо жодної з підстав, передбачених ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», тому всі подальші дії та вимоги поліцейського вважає незаконними і такими, які він не зобов`язаний був виконувати, в тому числі надавати будь-які пояснення, документи або інші докази на підтвердження проходження технічного контролю або наявності полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності. Поліцейський мав право вимагати пред`явлення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у встановлених законом випадках, як це передбачено абз.2 ч.2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух». Крім того відповідно до п.21.2 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», право для витребовування полісу водія транспортного засобу відповідним підрозділом Національної поліції виникає лише при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод, що в даному випадку не здійснювалося. Тобто висновок поліцейського про відсутність у нього полісу обов`язкового страхування та не проходження обов`язкового технічного контролю ґрунтується на припущеннях, що як, вважає позивач свідчить про відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 та ч, 3 ст. 121 КУпАП.

Крім того вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а розгляду справи про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст. 2790 КУпАП як такого не було. Винесену постанову позивач вважає протиправною, а тому прохав суд скасувати її, а провадження у справі про адміністративні правопорушення, за ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч.3 ст. 121 КУпАП стосовно нього - закрити.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14 червня 2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено проведення першого судового засідання.

У встановлений судом строк, відповідач не скористався правом на подання відзиву.

При відкритті провадження, судом було вирішено питання про витребування з Миргородського відділу поліції ГУНП в Полтавській області матеріал адміністративної справи за ч.1 ст. 126 КУпАП та ч.3 ст. 121 КУпАП, за результатами розгляду якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн (а.с.8).

У судове засіданні позивач не з`явився, до суду подав заяву в якій позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити з підстав вказаних у позові, розгляд справи прохав провести за його відсутності (а.с. 15).

Відповідач поліцейськийСРПП № 1 Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області старший сержант поліції Загребельний Анатолій Вячеславович в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив (а.с.10, 14).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 червня 2019 року поліцейськимСРПП № 1 Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області старшим сержантом поліції Загребельним Анатолієм Вячеславовичем було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО18№103556 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та ч.3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. Згідно з оскаржуваною постановою позивач 03 червня 2019 року о 09 годині 45 хвилин на а/д Лубни-Миргород-Опішня керував транспортним засобом Камаз д.н.з. НОМЕР_1 не маючи при собі поліса обов`язкового страхування та не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив п.п.2.1 ґ п. 31.4 ПДР України (ДПО18 №103556) (а.с.3).

Не погоджуючись із зазначеною постановою відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду про її скасування.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ч.3 ст.121 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

У відповідності до п. 31.4 ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності вимогам зазначених в цьому пункті.

Згідно із ч.1 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

У відповідності до п. 2.1 «ґ» ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення)

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Окрім того, у відповідності до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Натомість відповідач уникає від виконання своїх процесуальних обов`язків, адже матеріали адміністративної справи за ч.1 ст. 126 КУпАП та ч.3 ст. 121 КУпАП, за результатами розгляду яких ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. суду надано не було. Будь-яких доказів правомірності винесення свого рішення відповідачем надано не було.

Згідно з ч.4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Враховуючи, що відповідач будучи суб`єктом владних повноважень без поважних на те підстав не подав відзиву до суду, а в судові засідання неодноразово не з`являвся, суд визнає дані обставини такими, що свідчать про визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.4 ст. 189 КАС України, у разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.

Оскільки доказів правомірності рішень відповідача адміністративна справа не містить, суд вбачає достатні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що постанова серії ДПО18№103556 від 03 червня 2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та ч.3 ст. 121 КУпАП підлягає скасуванню за відсутністю складу адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.1 ст. 126 КУпАП та ч.3 ст. 121 КУпАП, а провадження у справі -закриттю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на його користь, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки, згідно ч.5 ст. 139 КАС України, вони компенсуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.5, 9, 241-246, 250,286 КАС України,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ДПО18№103556 від 03 червня 2019 року винесену поліцейським СРПП № 1 Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області старшим сержантом поліції Загребельнимо Анатолієм Вячеславовичем про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 425,00 грн. за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 126 КУпАП та ч.3 ст. 121 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О. А. Городівський