Справа № 160/7694/19
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року Справа № 160/7694/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Н.В.
09 серпня 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA110000/2019/200132/2 від 08.07.2019 року;
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/7694/19. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
21 жовтня 2019 року позивачем надано відповідь на відзив, в якій було підтримано позицію, що викладена у позовній заяві та додатково зазначив, зокрема, що доказами, які підтверджують вартість автомобіля, яка була сплачена позивачем у розмірі 7000 євро: рахунок на авто PEUGEOT 3008 VIN- НОМЕР_3 НОМЕР_2 від 26.06.2019 в розмірі 7000 євро, переклад рахунку на авто № 792676 від 26.06.2019, документ про сплату коштів на авто готівкою у розмірі 7000 євро, митна декларація країни відправлення від 26.06.2019 MRN 19NLJXD1T3A50YWD50, в якій зазначена сума у розмірі 7000 євро, переклад митна декларація країни відправлення від 26.06.2019 MRN 19NLJXD1T3A50YWD50. У документах вказаний покупець та платник ОСОБА_7 , продавець фірма ARVLAD BV Botsholsedwarsweg 4, 3646АК Waverveen, NL854169775, марка автомобіля PEUGEOT 3008 VIN-VF3HURHC8ES276543. Вартість транспортування підтверджується довідкою про транспортні витрати від 04.07.2019 року, в якій зазначено, що вартість транспортування розраховувалась на підставі вартості палив в Польщі тому, що на Польщу припадає найбільша частка дороги (від Амстердаму до кордону з Німеччиною 170 км, по Німеччині протяжність маршруту 622 км, по Польщі 659 км). Митниця не спростовує довідку про транспортні витрати від 04.07.2019 року та додаток до неї. Підстав для відмови декларанту в застосуванні методу визначення митної вартості на умовах договору, згідно ст. 58 МКУ, у митниці немає. Рішення про коригування заявленої митної вартості винесене з порушенням законодавства і підлягає скасуванню.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що 05.07.2019 року ФОП ОСОБА_8 О.В., що діє на підставі договору № 1228 від 26.06.2019 року, подала до митниці ЕМД № UA 110150/2019/229176 на розмитнення автомобілю, а саме: автомобіль легковий, призначений для перевезення людей, що використовувався: марки PEUGEOT, модель 3008 2.0 HDI, номер кузова/VIN - НОМЕР_4 , тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів 1997 см3, потужність двигуна 120 кВт, екологічна норма - ЄВРО-05, дата першої реєстрації 15.12.2014. Декларантом у вказаній митній декларації самостійно визначено митну вартість за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), яка складає 7000 євро (EUR) - графа 42 митної декларації та визначено транспортні витрати на рівні 100 євро.
До декларації були надані наступні документи:
- рахунок фактури (інвойс) № 792676 від 26.06.2019;
- декларація про походження товару № 792676 від 26.06.2019;
- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду) № UA 205010/2019/120170 від 30.06.2019;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 від 15.12.2014;
- довідка про транспортні витрати від 04.07.2019;
- висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 1194т19 від 04.07.2019;
- договір про надання послуг митного брокера № 1228 від 26.06.2019;
- паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацією місця проживання АЕ НОМЕР_6 від 26.12.1995;
- довіреність № ННК 427023 від 20.08.2018;
-картка платника податків від 14.12.1998;
- платіжне доручення, що підтверджує сплату митних та інших платежів № 14057171 від 26.06.2019;
- сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу UA.009.122760-19 від 03.07.2019;
- паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного контролю FG 422925 від 29.05.2017;
- митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів UA 110150.2019.229176 від 04.07.2019.
Тобто, декларантом митна вартість визначалась згідно ст. 58 Митного кодексу України, за ціною договору в розмірі 7100 євро.
Автоматизованою системою аналізу управління ризиками (АСАУР) за декларацією згенеровано форми митного контролю. В примітках до даних форм контролю зазначено, що вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного підрозділу для визначення МВ за VIN -кодами: НОМЕР_3 , валюта - EUR, вартість - 9600,00.
На підставі спрацювання форм контролю №105-2, №106-2 посадовою особою митного поста "Слобожанський" сформовано запит до спеціалізованого підрозділу митниці від 08.07.2019 №229176/МВ/10.
Так, відповідно до заявлених відомостей транспортні витрати пов`язані з доставкою транспортного засобу на територію України, складають 100 євро, однак документально зазначена вартість доставки не підтверджена.
Декларантом не надано жодного документу, що містить вартість або підтверджує здійснення оплати вартості, яка пов`язана з переміщенням оцінюваного транспортного засобу, наприклад калькуляцію витрат на доставку, вартість, оплата пального, інших витрат (якщо переміщення здійснювалось третьою особою: договір на перевезення, документи щодо вартості, рахунки та/або квитанції на оплату вартості, інші платіжні та/або банківські документи).
Наданий до митного контролю рахунок від 26.06.2019 №792676 не містить умов та порядку оплати оцінюваного транспортного засобу. При цьому будь-які документи, що підтверджують оплату зазначеної у рахунку суми до митного контролю не надавались, відсутні платіжні (банківські) документи, квитанції на оплату або інші платіжні документи.
Рахунок не містить даних щодо року випуску авто, не містить даних щодо стану транспортного засобу (нова/ бувша у використанні), наявних пошкоджень, не містить індивідуальних ознак, наприклад колір.
Представником відповідача зазначено, що на підтвердження зауваження посадової особи митниці свідчить інформація Акту митного огляду від 30.06.2019 № UА205010/2019/120170, оформленого в пункті пропуску Ягодин-Дорогуськ митного поста Ягодин.
За результатами огляду посадовою особою митного органу не зазначено в розділі Наявні пошкодження та ознаки експлуатації опису яких-небудь пошкоджень. Показник одометра зазначено на рівні 186 071,00 км.
З даним актом ознайомлено представника власника за довіреністю від 20.08.2018 № ННК427023, про що свідчить його власноручний підпис.
Таким чином, надані до митного оформлення документи не містять інформації про технічний стан автомобіля, наявність пошкоджень, пов`язаних з його експлуатацією
Посадовою особою митниці зроблено запит до мережі інтернет у пошуковій системі Google - AR VLAD B.V. in Wavereen - Mobile за веб- адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 #ses, за якою міститься інформація від продавця Arvlad Cars щодо ціни подібних за маркою/моделі авто Peugeot 3008 2,0 HDi 2014 року. За результатами запиту (за наближеним показником одометру) вартість подібних авто коливається починаючи з найменшої 7499 евро до 8500 евро.
При цьому, до митного оформлення не надано переклад документів складених іноземною мовою, як передбачено ст. 254 МКУ.
У зв`язку із виявленими розбіжностями Дніпропетровська митниця надала електронне повідомлення з вимогою про надання у 10 - денний термін додаткових документів, а саме: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; митна декларації країни відправлення.
На повідомлення митниці декларантом 08.07.2019 надіслано митну декларацію країни експорту від 26.06.2019 №19NLJXD1T3A50YWD50, а також інформацію системи оцінки транспортних засобів schwackenet.de., де ціна купівлі/продажу товару з показником одометра 186071,00 км без врахування податку становить 8150,00 евро.
За результатами розгляду даних додаткових документів посадовою особою митниці сформовано та направлено на адресу декларанта 08.07.2019 електронне повідомлення №2 в якому зазначено наступне:
- митна декларація країни відправлення від 26.06.2019 №19NLJXD1T3A50YWD50 (документ надано без перекладу). В зазначеному документі вказано вагу транспортного засобу 1808 кг, в той час, як задекларовано вагу 1735 кг.;
- у декларації зазначено документ за №276543, інші документи не зазначені, однак, цей документ до митного оформлення не надавався, до митного оформлення надано документ № 792676, як єдиний документ, що перетнув митний кордон України (не враховуючи реєстраційні документи). Зазначений у митній декларації країни відправлення документ може бути рахунком, проте може бути транспортним документом, про що опосередковано свідчить наявність задекларованого у гр. 14Ь перевізника Cargo International BV;
- згідно додатково наданої декларації країни експорту декларантом виступає особа-продавець Arvlad BV. Проте, в рахунку не обумовлені положення та умови здійснення декларування продавцем, а також вартість таких послуг. Умови поставки та передачі транспортного засобу також відсутні;
- додатково наданий витяг цінової системи SCHWACKE від 04.07.2019 №002265/30545462, який сформовано експертом Пилипенко Г.А., містить ціну за параметрами оцінюваного транспортного засобу (він-код, рік випуску та інші дані), що складає 8150 євро без урахування транспортних витрат, в той час як декларантом задекларовано вартість 7100 євро з урахуванням транспортних витрат.
Враховуючи вищезазначене, декларантом надано відомості про те, що заявлена у рахунку № 792676 вартість продажу товару на рівні 7000,00 євро не відповідає інформації зовнішніх джерел щодо оцінки КТЗ марка - Peugeot, модель - 3008 2.0 HDi; номер кузова/VIN - VF3HURHC8ES276543.
На підставі наявних розбіжностей у числових значеннях заявленої декларантом митної вартості відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості від 08.07.2019 ИА110000/2019/200132/2.
Декларант скористався своїм правом відповідно до п.7 ст. 55 Митного кодексу України та подав заяву до митниці про надання дозволу на випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов`язання.
Транспортний засіб випущено у вільний обіг за ЕМД від 09.07.2019 №UА 110150/2019/ 229784 з митною вартістю, визначеною декларантом, та забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною митним органом відповідно до рішення від 08.07.2019 №UА110000/2019/200132/2 про коригування митної вартості, шляхом надання гарантій відповідно до розділу 10 МКУ.
Позивачем було направлено начальнику Дніпропетровської митниці ДФС лист - заяву № 1 від 29.07.2019 року про залучення додаткових документів до ЕМД № UA 110150/2019/229176 та скасування рішення про коригування заявленої митної вартості № UA 110000/2019/200132/2 від 08.07.2019.
Позивачем в підтвердження заявленої митної вартості в сумі 7100 євро були долучені наступні документи:
- Переклад експертної декларації 1від 26.06.2019 9NLJXD1T3A50YWD50;
- Переклад технічного паспорту на авто № НОМЕР_7 ;
- Переклад рахунку на авто № 792676 від 26.06.2019
- Документ про сплату коштів за авто готівкою від 26.06.2019;
- Додаток до довідки про транспортні витрати від 04.07.2019;
- Чеки від 29.06.2019.
У відповідь на лист-заяву від 29.07.2019 року Дніпропетровською Митницею ДФС було направлено лист від 05.08.2019 № 231/ІН/04-50-19-01, яким повідомлено, що за результатами проведеного згідно положень частини 9 статті 55 МКУ аналізу документів митного оформлення і наданих разом із заявою від 29.07.2019 № 1 відсутність у цих документах відомостей, що підтверджують заявлене числове значення транспортної складової митної вартості товару, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар, у митниці відсутні підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості транспортного засобу та скасування рішення про коригування митної вартості від 08.07.2019 № UA 110000/2019/200132/2.
Не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товарів позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.
За правилами ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, міститься в частині 2 статті 53 Митного кодексу України, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові, зазначені в цій частині, документи, а саме:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
За правилами ч.6 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм свідчить, що право митного органу на витребування додаткових документів виникає тільки за наявності певних підстав: якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
При цьому у митного органу наявні повноваження щодо перевірки правильності визначення митної вартості товарів, тобто правильності визначення саме числових значень, які стосуються складових митної вартості товару і які значаться у документах, що відповідно до ч.2 ст.53 МК України підтверджують цю митну вартість.
Тобто такі розбіжності (ознаки підробки, недостатність відомостей, невідповідність) повинні бути наявними саме у тих документах, що підтверджують митну вартість товарів.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч.3 ст.54 МК України).
За правилами ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
При цьому згідно з п.п.1-4 ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Згідно ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
За визначенням, наведеним у ч.1 ст.256 МК України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.
У відповідності до ч.12 ст.264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.
Таким чином, наведені правові норми в їх сукупності свідчать, що для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини, якими б обумовлювалась неможливість визначення митної вартості товару, що ввозиться, за визначеним декларантом методом, у спірному випадку за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.
Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, наведені у статті 57 МК України.
Згідно даної статті такими методами є 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Відповідно до ст.64 Митного кодексу України резервний метод визначення митної вартості товарів полягає в наступному.
У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі:
1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України;
2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей;
3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера;
4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу;
5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн;
6) мінімальної митної вартості;
7) довільної чи фіктивної вартості.
У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.
При цьому, митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, зокрема, ч.6 ст.54 МК України, яка, як зазначено вище, визначає підстави, за наявності яких митний орган відмовляє декларанту у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, а відомості, які містяться в ЄАІС ДМСУ, мають допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.
За визначенням, наведеним у статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 р. (GAТТ).
Згідно з ч. 2 ст. VII GAТТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.
За приписами ч.ч.1, 2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається декларантом відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.58 глави 9 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
У відповідності до частини 4 вказаної статті митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
В свою чергу, за визначенням, наведеним у ч.5 ст.58 МК України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Відповідно до частини 10 статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються визначені цією нормою витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
Отже митною вартістю товарів є по суті загальна сума всіх платежів, здійснених (належних до оплати) покупцем товарів, що імпортуються, продавцю таких товарів за контрактом.
Відповідно до ч.1 ст.58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи (ч.ч.2, 3 ст.58 МК України).
Отже орган доходів і зборів наділений законодавцем повноваженнями щодо перевірки правильності визначення митної вартості товарів, тобто правильності визначення саме числового значення і саме складових митної вартості товару, заявленого декларантом до митного оформлення, а також щодо перевірки достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, та відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у вказаній нормі.
Судом встановлено, що на момент здійснення консультацій з метою обрання методу визначення митної вартості товару, у посадової особи митного органу були аргументовані підстави наявності розбіжностей у числових значеннях заявленої декларантом митної вартості товару. В тому числі, відсутність в повному обсязі інформації на підтвердження оплати рахунку, документів щодо транспортних витрат, які містять інформацію щодо їх вартості та оплати унеможливили перевірку правильності заявленої декларантом митної вартості товару та відсутність перекладу документів.
Крім того, додатково наданий переклад експортної митної декларації виконаний не в повному обсязі (в т.ч. не містить перекладу графи №44).
Однак, суд не погоджується із доводами відповідача щодо не підтвердження належними та допустимими доказами транспортних витрат та фактичної сплати за товар, з огляду на те, що позивачем надано та з перекладу убачається, що позивачем здійснена оплата за товар на рівні 7000 евро та надано докази на підтвердження транспортних витрат у розмірі 100 евро, що спростовує доводи відповідача про ненадання документів на підтвердження факту оплати товару та транспортних витрат.
Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем при подачі додаткових документів було надано всі необхідні та достатні документи, що дають змогу визначити всі складові митної вартості товару, та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.
Разом з тим суд зазначає, що відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем транспортного засобу за резервним методом, не вказав, яким чином митна вартість автомобіля визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навела порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем частини другої статті 55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.
Крім того, митним органом не доведено, що документи, які подані декларантом додатково для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору. Відтак наявність належних та беззаперечних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.
Неточності на які посилається відповідач, не є беззаперечними доказами не розмитнення товару за ціною договору.
Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Як вбачається з митної декларації, що була подана до митного органу з метою випущення транспортного засобу у вільний обіг, позивач зазначив другорядний метод визначення митної вартості (резервний) та самостійно зазначив про сплату митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митницею.
Проте суд зазначає, що подання такої декларації не може вважатися погодженням грошового зобов`язання та позбавляти особу права на оскарження рішення суб`єкта владних повноважень.
З огляду на викладене, рішення про коригування митної вартості товарів № UA110000/2019/200132/2 від 08.07.2019 року, є такими, що підлягає скасуванню.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина перша статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України).
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
У відповідності до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду у розмірі 768,40 грн., що документально підтверджуються квитанцію від 07.08.2019 р., підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA110000/2019/200132/2 від 08.07.2019 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя Н.В. Боженко