Справа № 802/738/18-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/738/18-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Воробйова Інна Анатоліївна

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

07 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Охрімчук І.Г. Моніча Б.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Сербин І.І.,

представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року (рішення ухвалено у м.Вінниці) у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - податковий орган, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, №102441311, №, № від 29.09.2017 р., рішення № від 29.09.2017 р. та вимоги №Ф- від 29.09.2017 р. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що за наслідком проведеної податковим органом планової виїзної перевірки щодо дотримання ним законодавства з питань укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 р., складено акт в якому зафіксовано порушення вимог податкового законодавства. На підставі даного акту винесено спірні рішення та вимогу, а також нараховані штрафні (фінансові) санкції. Вважав податкові повідомлення-рішення такими, що прийняті з порушенням приписів ст.ст.177,198,200,201 Податкового кодексу України, при неповному з`ясуванні обставин його господарської діяльності, при не проведені зустрічних звірок його контрагентів, за неврахування наявності, належного оформлення та надання до перевірки всіх первинних бухгалтерських документів, на підставі яких сформовано податковий кредит та витрати господарської діяльності.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити. Апеляційну скаргу обгрунтовує доводами наведеними в позовній заяві та крім того вважає, що акт перевірки, містить припущення та не містить доказів щодо відсутності наміру у сторін на створення правових наслідків; щодо безтоварності господарських операцій; щодо невиконання позивачем та контрагентами взятих на себе зобов`язань, що відображені у наданих накладних, актах виконаних робіт, платіжних дорученнях, податкових накладних.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити. Зазначає, що ФОП ОСОБА_1 протягом 2016 року придбано ТМЦ (пально- мастильні матеріали, запчастини, комп`ютерна техніка) та транспортно-експедиційні послуги у визначених перевіркою контрагентів, та згідно книги обліку доходів і витрат та довідки про структуру витрат включено до витрат вартість таких товарів (робіт, послуг) на суму 974583,15 грн. (в т.ч. вартість придбаних ТМЦ на суму 413892,49 грн., інші витрати - 560696,66 грн.). При цьому до перевірки не надано жодних документів щодо використання придбаних товарів (робіт, послуг) в господарській діяльності, оскільки в оформлених актах відсутні обсяг виконаних робіт (наданих послуг), зміст наданих послуг, маршрут перевезення, відомості про автомобілі (марка, державні номерні знаки), які здійснювали перевезення, відсутні відомості про автомобілі, якими надано послуги, відсутні дані про осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції (не дає змогу ідентифікувати особу, яка здійснювала роботи, надавала послуги з вивезення, послуги автомобілями), відсутні товарно-транспортні накладні, подорожні листи, відсутні відомості про рух активів у процесі здійснення господарських операцій. Отже, документально не підтверджені витрати не пов`язані із господарською діяльністю та отриманням доходів.

Вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що на підставі наказу №844 від 21.07.2017 року та направлення №1685 від 23.08.2017 року посадовою особою Головного управління ДФС у Вінницькій області здійснено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 року, в частині дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 р.

За наслідком перевірки складено акт №1649/13-11/ від 15.09.2017 р., в якому зафіксовано наступні порушення:

- п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за період, що перевірявся на 175426,05 грн.;

- п.1 ч.2 ст.6, п.2 ч.1 ст.7 Закону України від 08.07.2010 р. №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", в результаті чого занижено єдиний соціальний внесок, нарахований з чистого оподатковуваного доходу, в сумі 47537,04 грн.;

- п.п. "г" п.198.5 ст.198, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на додану вартість у періоді, що перевірявся на загальну суму 222131 грн., в т.ч. за березень 2016 р. - 10185 грн., за квітень 2016 р. - 10014 грн., за грудень 2016 р. - 201932 грн.;

- п.п.1.2,1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму військового збору у періоді, що перевірявся, на загальну суму 14618,84 грн.;

- п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті порушення строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 календарних днів на загальну суму ПДВ зазначену в таких податкових накладних - 55,66 грн.

Зокрема в акті перевірки вказано, що ФОП ОСОБА_1 протягом 2016 року придбано ТМЦ (пально-мастильні матеріали, запчастини, комп`ютерна техніка) та отримано транспортно-експедиційні послуги у ТОВ "СІТІ ТОРГ ГРАНД, ПП "АЛЬБЮН-ТРЕЙД", ТЗОВ "ДЖЕНЕРАЛ-СПЕЙС", ТЗОВ "САНРІКС", ТОВ "ДЕНАЛІ СЕРВІС", ТОВ "РАДАБУДІНВЕСТ", ТОВ "РАДА-ІНВЕСТ", ТОВ "СПОРТВЕСТ", які згідно книги обліку доходів і витрат та довідки про структуру витрат включено до витрат вартості таких товарів (робіт, послуг) на суму 974583,15 грн. (в т.ч. вартість придбаних ТМЦ на суму 413892,49 гри., інші витрати - 560696,66 грн.), при цьому, до перевірки не надано жодних документів, щодо використання придбаних товарів (робіт, послуг) в господарській діяльності оскільки в оформлених актах відсутні обсяг виконаних робіт (наданих послуг), зміст наданих послуг, маршрут перевезення, відомості про автомобілі (марка, державні номерні знаки), які здійснювали перевезення, відсутні відомості про автомобілі, якими надано послуги, відсутні дані про осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції (не дає змогу ідентифікувати особу, яка здійснювала роботи, надавала послуги з вивезення, послуги автомобілями), відсутні товарно-транспортні накладні, подорожні листи, відсутні відомості про рух активів у процесі здійснення господарських операцій.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірні податкові-повідомлення є правомірними та обґрунтованими.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким у позові відмовлено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 зі змінами та доповненнями, товарно-транспортна накладна документація - комплект юридичних (первинних) документів, на підставі яких здійснюється облік, приймання, передавання, перевезення, та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.

Товарно-транспортна накладна - це єдиний документом для всіх учасників транспортного процесу, що призначений для обліку виконаної роботи, тощо.

Нормами частини першої та третьої ст.909 Цивільного кодексу України визначено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довіреній їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Товарно-транспортна накладна є документом, який складається вантажовідправником для оформлення перевезень вантажів відповідно до укладеного договору і використовується для проведення остаточних розрахунків за надані послуги з перевезення вантажу. Оформлена товарно-транспортна накладна має бути у водія транспортного засобу під час здійснення перевезення вантажу.

У разі відсутності товарно-транспортної документації, яка підтверджує отримання послуг з перевезення вантажу, у тому числі товарно-транспортної накладної, платник податків ОСОБА_1 не має підстав для включення до валових витрат, пов`язаних із здійсненням діяльності, відображених у додатку Ф2 до податкової декларації за 2016 рік.

Вищевказані послуги включено до додатку Ф2 податкової декларації за 2016 рік, а також надано довідку про структуру витрат (інші витрати, включаючи вартість виконаних робіт, послуг) на суму 560696,66 грн., однак до перевірки не надано жодних документів, що підтверджують використання послуг, зокрема товарно-транспортних накладних, подорожніх листів, тощо. Крім цього в актах виконаних робіт (наданих послуг) ФОП ОСОБА_1 відсутні обсяг виконаних робіт (наданих послуг), маршрут перевезення, відомості про автомобілі (марка, державні номерні знаки), які здійснювали перевезення, дані про водіїв, відсутнє документальне підтвердження пройденої відстані (маршруту) автомобілів між пунктами навантаження-розвантаження, а отже не можливо дослідити використання даних послуг в господарській діяльності та безпосередній зв`язок з отриманням доходів.

Стосовно придбаних у ТМЦ у ТОВ "ДЕНАЛІ СЕРВІС" () та включені до витрат за 2016 р. в сумі 113 445,00 грн. вказано, що згідно наданої інформації СУ ФР ГУ ДФС у Вінницькій області (лист №156/23-02 від 12.04.2017 р.) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000057 за фактом придбання юридичної особи ТОВ "ДЕНАЛІ СЕРВІС" з метою прикриття незаконної діяльності. Так згідно копії пояснення, відібраної у громадянки ОСОБА_2 , яка рахувалася директором ТОВ "ДЕНАЛІ СЕРВІС" та підписувала акти виконаних робіт (наданих послуг), останній не відомо, що вона являється директором ТОВ "ДЕНАЛІ СЕРВІС", будь-яких документів пов`язаних з фінансово-господарською діяльністю підприємства не підписувала, лише за винагороду погодилась взяти участь в створенні підприємства.

Згідно єдиного реєстру податкових накладних (далі ЄРПН) ТОВ "ДЕНАЛІ СЕРВІС" придбавались товари (роботи, послуги) у TOB "САНРІКС", ТОВ "СПОРТВЕСТ".

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 придбавав ряд товарів у ТОВ "ДЕНАЛІ СЕРВІС". Проаналізувавши попередні ланки придбання встановлено, що ТОВ "ДЕНАЛІ СЕРВІС" придбавалися товари у ТОВ "САНРІКС", ТОВ "СПОРТВЕСТ" та інших контрагентів де на кожній ланці реалізації відсутня націнка, або взагалі відсутнє придбання таких товарів у постачальників, що вказує на економічну необґрунтованість відповідних операцій, відсутність ділової мети.

Управлінням аудиту Вінницької ОДПІ ТУ ДФС у Вінницькій області складена податкова інформація від 15.06.2016 р. №6270/14-01/36841177, щодо ТОВ "Рада-Інвест" () за звітні періоди декларування ПДВ листопад 2015 р. - травень 2016 р. з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами-покупцями та контрагентами- продавцями за листопад 2015 р. - травень 2016 р.

Узагальнена податкова інформація складена з причини неможливості проведення документальної позапланової виїзної перевірки у зв`язку із відсутністю ТОВ "Рада-Інвест" за місцезнаходженням: м. Вінниця, вул. Визволення, 8, оф. 58. Факт відсутності ТОВ "Рада-Інвест" за місцезнаходженням засвідчено актом від 23.05.2016 р. №128/14/36841177 та довідкою ОУ ТУ ДФС у Вінницькій області від 27.05.2016 р. №476/21-05. Всупереч пп. 16.1.11 п. 16. 1 ст. 16 ТОВ "Рада-Інвест" про зміну свого місцезнаходження не повідомляло Вінницьку ОДПІ ТУ ДФС у Вінницькій області та у зв`язку з неможливістю проведення перевірки ТОВ "Рада-Інвест", оскільки внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців інформацію про припинення юридичної особи.

Згідно вищевказаної податкової інформації:

Наявність трудових ресурсів в охоплених узагальненою інформацією періодах відповідно до:

1) податкового розрахунку сум доходу, (форма 1-ДФ) за 4 квартал 2015 р., прийнятого 02.02.2016 р. за №, працювало у штаті - 3 особи, працювало за цивільно-правовими договорами - 0 осіб; за 1 квартал 2016 р., прийнятого 10.05.2016 р. за №, працювало у штаті - 2 особи, працювало за цивільно-правовими договорами - 0 осіб.

Аналіз можливості виконання оформлених господарських операцій з придбання (виробництва) продажу ідентифікованих товарів/послуг із використанням наявних основних засобів, об`єктів оподаткування, земельних ділянок: враховуючи відсутність у власності підприємства основних засобів надання послуг на контрагентів-покупців неможливе.

2) нереальність продажу ідентифікованого товару за відсутності реального придбання цього ж товару у зв`язку встановленням нереальності здійснення операцій на початковій ланці постачання:

аналізом звітності з ПДВ за період з листопада 2015 р. по травень 2016 р. та аналізом номенклатурного ряду товарів (робіт, послуг), згідно даних ЄРПН та ланцюга постачання встановлено наступне:

за результатами проведених заходів по дослідженню ланцюга постачання встановлено, що за період листопад 2015 р. - травень 2016 р. ТОВ "Рада- Інвест" є учасником поширеної схеми по формуванню схемного податкового кредиту в якості транзитного суб`єкта для підприємств реального сектору економіки.

Також вказано щодо придбаних ТМЦ у ТОВ "СПОРТВЕСТ" () та включених до витрат за 2016 рік в сумі 88335,84 грн., що управлінням аудиту Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області складена податкова інформація від 21.06.2016 р. №1525/14-01/35994900 щодо ТОВ "Спортвест" () за звітні періоди декларування ПДВ лютий 2016 р. - травень 2016 р. з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами-покупцями та контрагентами-продавцями звітні періоди декларування ПДВ лютий 2016 р. - травень 2016 р.

Узагальнена податкова інформація складена з причини неможливості проведення документальної позапланової виїзної перевірки у зв`язку із відсутністю ТОВ "Спортвест" за місцезнаходженням: м. Вінниця, вул. Визволення, буд. 8, кв. (офіс) 58. Факт відсутності ТОВ "Спортвест" за місцезнаходженням засвідчено актом №170/1401 від 01.06.2016 р. та довідкою ОУ ГУ ДФС у Вінницькій області від 10.06.2016 р. №540/21-03. Всупереч пп.16.1.11 п.16.1 ст.16 ТОВ "Спортвест" про зміну свого місцезнаходження не повідомляло Вінницьку ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області. У зв`язку з неможливістю проведення перевірки ТОВ "Спортвест", оскільки щодо цього платника податків внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців інформацію про припинення юридичної особи.

За результатами проведених заходів по дослідженню ланцюга постачання встановлено, що за період лютий 2016 р. - травень 2016 р. ТОВ "Спортвест" є учасником поширеної схеми по формуванню схемного податкового кредиту в якості транзитного суб`єкта для підприємств реального сектору економіки.

Нереальність задекларованих ТОВ "Спортвест" операцій встановлена в ході проведеного аналізу з огляду на наявність наступних ознак: ТОВ "Спортвест" за лютий 2016 р. придбавав товари (роботи/послуги) у ТОВ "Мінкор Гранд" (). В ході аналізу АС "Податковий Блок" та Єдиного реєстру податковий накладних встановлено, що реалізовані товари (роботи/послуги) на ТОВ "Спортвест" у лютому - березні 2016 р., підприємством ТОВ "Мінкор Гранд" придбано у ТОВ "Спортвест". ТОВ "Спортвест" за квітень 2016 р. придбавав товари (роботи/послуги) у ТОВ "Рада- Інвест" ().

Відповідно до АС "Податковий Блок" ТОВ "Рада Інвест" Основний вид діяльності - будівництво залізниць і метрополітену, 3 стан (прийнято рішення про припинення (розпочато ліквідаційну процедуру)). Чисельність працюючих - 2 чол., середня зарплата - 1500 грн., вартість основних фондів станом на 01.04.2016 р. - інформація відсутня.

В ході аналізу АС "Податковий Блок" та Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що реалізовані товари (роботи/послуги) на ТОВ "Спортвест" у квітні 2016 р. підприємством ТОВ "Рада-Інвест" відсутні.

Відповідно до баз даних ДФС податкової звітності та інших джерел інформації, одержаних в ході проведення аналізу баз даних, встановлено укладання цивільно-правових відносин та проведення безтоварних операцій, спрямованих на надання податкової вигоди для третіх осіб з метою штучного формування податкового кредиту.

ТОВ "Спортвест" за квітень 2016 р. придбавав товари (роботи/послуги) у ТОВ "Кортес-Плюс" (). Основний вид діяльності - оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами. Чисельність працюючих - 5 чол., середня зарплата - 600 грн., вартість основних фондів станом на 01.01.2016 р. - інформація відсутня.

Згідно ІС "Архів електронної звітності", номенклатура товару - система пом`якшення води ФУ-1054, плита дробяща нерухома, дизельний генератор, піддон євро, піддон б/в, редуктор, фільтр пилососа. По ланцюгу постачання встановлено придбання борошна, кави, олії соняшникової, насос для рециркуляції води, фільтр для води, шини і т.д.

Отже, правочини укладені між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "СПОРТВЕСТ" товарів (робіт, послуг) не спричинили реального настання юридичних наслідків.

Згідно ЄРПН TOB "РАДАБУДІНВЕСТ" придбано товари (роботи, послуги) у ТОВ "ДЕНАЛІ СЕРВІС", TOB "САНРІКС".

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 придбавав ряд товарів у ТОВ "РАДАБУДІНВЕСТ". Проаналізувавши попередні ланки придбання встановлено, що ТОВ "РАДАБУДІНВЕСТ" придбавалися товари у ТОВ "ДЕНАЛІ СЕРВІС" та інших контрагентів де на кожній ланці реалізації відсутня націнка, або взагалі відсутнє придбання таких товарів у постачальників.

Отже, встановлено, що операції з купівлі-продажу товарів на кожній ланці вказує на економічну необґрунтованість операцій, не містять у суті своїй розумних економічних або інших причин (ділової мети) придбання та продажу товарів.

Придбані товари у ТОВ "САНРІКС" () та включені до витрат за 2016 рік. в сумі 77882,49 грн. Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 придбавав ряд товарів у ТОВ "САНРІКС" проаналізувавши попередні ланки придбання встановлено, що ТОВ "САНРІКС" придбавалися товари у ТОВ "ДЕНАЛІ СЕРВІС", ТОВ "СПОРТВЕСТ" та інших контрагентів де на кожній ланці реалізації відсутня націнка, або взагалі відсутнє придбання таких товарів у постачальників.

Враховуючи вказані обставини, встановлено, що операції з купівлі-продажу товарів на кожній ланці вказує на економічну необґрунтованість операцій, не містять у суті своїй розумних економічних або інших причин (ділової мети) придбання та продажу товарів.

Таким чином засновником (учасником) підприємств ТОВ "РАДА-ІНВЕСТ", ТОВ "СПОРТВЕСТ", ТОВ "РАДАБУДІНВЕСТ", ТОВ "ДЕНАЛІ СЕРВІС" була одна особа ОСОБА_3 , які пов`язані між собою. Згідно Автоматизованої системи співставлення АС "Податковий Блок" та Єдиного реєстру податковий накладних встановлено, що постачальником ТОВ "СПОРТВЕСТ" було ТОВ "РАДА-ІНВЕСТ", постачальником "РАДАБУДІНВЕСТ" були ТОВ "ДЕНАЛІ СЕРВІС" та ТОВ "САНРІКС", постачальником ТОВ "САНРІКС" були ТОВ "ДЕНАЛІ СЕРВІС" та ТОВ "СПОРТВЕСТ", постачальником ТОВ "ДЕНАЛІ СЕРВІС" були ТОВ "СПОРТВЕСТ" та ТОВ "САНРІКС", тощо.

За результатами проведеної перевірки та складеного акту відповідачем прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- форми "Р" від 29.09.2017 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору в сумі 21908,26 грн., з яких 14618,84 грн., основного зобов`язання та 7309,42 грн., штрафної санкції;

- форми "Н" від 29.09.2017 року № , яким позивачу визначено штрафну санкцію в сумі 55,66 грн.;

- форми "Р" від 29.09.2017 року № яким позивачу визначено податкове зобов`язання з ПДВ в сумі 277663,75 грн., з них 222131,00 грн. основного зобов`язання та 55532,75 грн. штрафної санкції;

- форми "Р" від 29.09.2017 року № про визначення позивачу податкового зобов`язання з ПДФО в сумі 263139,07 грн., з них 175426,05 грн. основного зобов`язання та 87713,02 грн. штрафної санкції.

А також, прийнято рішення № від 29.09.2017 року про визначення штрафної санкції в сумі 4753,70 грн. і вимогу від 29.09.2017 року № Ф- про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ в сумі 47537, 04 грн.

Не погоджуючись з даними рішеннями відповідача позивачем подано скаргу, за наслідком розгляду якої прийнято рішення №1706/Б/99-99-11-02-01-14 від 21.12.2017 р. про відмову у задоволенні скарги, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із цим позовом.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення № щодо збільшення зобов`язань по ПДФО, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до статті 177 ПК України визначено, доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Для фізичної особи-підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

До переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать: витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат; витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством; суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язани х з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Нормами частини першої статті 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що сфера дії цього Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно - правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Згідно частини другої статті 3 того ж Закону України бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Так, у відповідності до частин першої, другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку первинних документів регулюється Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України №168/704 від 05.06.1995 року (далі - Положення №88).

Положення №88 встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) (п.п.1.1). Господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення (п.п.1.2). Первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа (п.п.2.4).

Так, до складу витрат безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів включаються витрати, які документально підтверджені.

Встановлено, що 04.02.2016 р. між ФОП ОСОБА_1 (покупець) та ТОВ "Спортвест" (продавець) укладено договір поставки №98-16 від 04.02.2016 р. Відповідно до умов Договору продавець зобов`язується поставити і передати у власність покупця мастильні матеріали та запчастини. Оплата за продукцію проводиться в національній валюті - гривні, згідно виставлених рахунків, шляхом перерахування належної суми на розрахунковий рахунок продавця. Продукція, що постачається, за своєю якістю і комплектністю повинна відповідати сертифікату якості заводу-виробника та мати український сертифікат відповідності (якщо це передбачено законодавством). Кількість та комплектність продукції визначається в товарних (товарно-транспортних) накладних, що надаються покупцеві. Продукція вважається прийнятою по кількості згідно кількості місць вказаних в накладній та за якістю згідно сертифікатів якості.

Також ФОП ОСОБА_1 укладено ідентичні за змістом договори поставки та на аналогічних умовах із:

ТОВ "РАДА-Інвест "від 10.01.2014 р. (договір №45-16);

ТОВ "Деналі -Сервіс "від 10.07.2016 р. (договір №99-16);

ТОВ "Санрікс " від 03.08.2016 р. (договір №100-16);

ТОВ "Радабудінвест "від 01.10.2016 р. (договір №101-16).

На підтвердження реальності господарських операцій із даними контрагентами товариством надано видаткові накладні та виписку по банківському рахунку.

Однак, жодних документів, в тому числі товарно-транспортних накладних, які відповідно б підтверджували здійснення вантажного перевезення контрагентами позивача на договірних умовах, позивачем не надано.

Згідно умов договорів оплата за продукцію проводиться згідно виставлених рахунків, однак такі також не надано.

Також не надано сертифікатів якості згідно яких, як зазначалось вище, продукція вважається прийнятою.

Більш того, у всіх наданих видаткових накладних наявні посилання на рахунки-фактури (з зазначенням реквизитів ) як замовлення. Проте рахунки-фактури - не надано.

Крім того, позивачем не надано й декларацій з податку на додану вартість з додатками за період з січня 2016 року по травень 2016 р., декларацій про майновий стан та доходи з додатками до них, реєстри отриманих та виданих податкових накладних, податкові накладні, регістри бухгалтерського обліку (журнали-ордера, оборотно-сальдові відомості, головні книги) по всім рахункам бухгалтерського обліку з первинними документами до них в т.ч. накладні, квитанції, чеки, акти на списання, книгу обліку доходів і витрат, банківські виписки за період з 1.01.2016 р. по 31.12.2016 р.

Колегія суддів звертає увагу, що недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. Водночас, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що позивачем не підтверджено правомірність віднесення до витрат придбанні ТМЦ у ТОВ "Спортвест", ТОВ "РАДА-Інвест ", ТОВ "Деналі -Сервіс", ТОВ "Санрікс", ТОВ "Радабудінвест" на суму 413 892, 49 грн.

Окрім того ФОП ОСОБА_1 включено до витрат послуги отримані від ПП "Альбіон-Трейд" , ТОВ "Сіті Торг Гранд" , ТОВ "Дженерал-Спейс", ТОВ "Спортвест", ТОВ "Санрікс", ТОВ "Радабудінвест ", ТОВ "Голдентайм" на суму 560 696, 66 грн.

Так, 01.12.2016 р. між ФОП ОСОБА_1 (замовник) та ПП "Альбіон-Трейд" (виконавець) укладено договір №П21-16 про надання послуг. Згідно умов даного договору виконавець зобов`язується надати замовнику послуги зазначені в Додатках до цього Договору. Оплата за послуги проводиться в національній валюті - гривні, згідно виставлених рахунків, шляхом перерахування належної суми на розрахунковий рахунок продавця.

Аналогічні договори про надання послуг укладені між ФОП ОСОБА_1 (замовник) та наступними контрагентами: ТОВ "Сіті Торг Гранд" (виконавець) за №П4-16 від 08.01.2016 р.; ТОВ "Санрікс " за №П12-16 від 03.08.2016 р.; ТОВ "Спортвест" №П7-16 від 02.02.2016 р.; ТОВ "Радабудінвест" №П15-16 від 01.10.2016 р., ТОВ "Голдентайм" №П14-16 від 06.09.2016 р.

Суд вказує, що рахунків на підставі яких здійснювалась оплата даним контрагентам не надано, хоча акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) містять посилання на такі.

Більш того, не надано товарно-транспортних накладних та актів надання послуг по контрагенту ТОВ "Голдентайм". В матеріалах справи також відсутній договір укладений між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Дженерал-Спейс" на підставі якого здійснено надання послуг згідно акту від 31.05.2016 р.

Отже, позивачем не підтверджено правомірність віднесення до витрат отримані послуги на суму 560 696,66 грн.

Також, перевіркою встановлено та не спростовано позивачем, що ТОВ "ДЕНАЛІ СЕРВІС" придбавалися товари у ТОВ "САНРІКС", ТОВ "СПОРТВЕСТ" та інших контрагентів, де на кожній ланці реалізації відсутня націнка, або взагалі відсутнє придбання таких товарів у постачальників.

Таким чином, позивачем не підтверджено реальність операцій між ним та даними контрагентами, як наслідок, неправомірно віднесено до витрат використаних у господарській діяльності ТМЦ та послуги отримані від останніх.

А отже, ФОП ОСОБА_1 занижено оподаткований дохід в 2016 році на суму 974589,15 грн. та відповідно занижено податок з доходів фізичних осіб на суму 175 426,05 грн.

Відтак, податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено зобов`язання з ПДФО на суму 263139,07 грн., з них 175426,05 грн. основного зобов`язання та 87713,02 грн. штрафної санкції є правомірним.

Щодо скасування податкового повідомлення-рішення №, яким збільшено зобов`язання по військовому збору, колегія суддів враховує таке.

Згідно пункту 16.1 підрозділу 10 Перехідних положень ПК України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Так, позивачем занижено оподаткований дохід в 2016 році на суму 974 589,15 грн., як наслідок занижено і військовий збір, який підлягає нарахуванню та сплаті на такий (дохід).

Отже, правомірно збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору в сумі 21908,26 грн., з яких 14618,84 грн., основного зобов`язання та 7309,42 грн., штрафної санкції.

Щодо позовної вимоги в частині визнання протиправною та скасування вимоги №Ф- від 29.09.2017 р., колегія суддів враховує наступне.

Визначена у вимозі сума є єдиним внеском, що нарахована у зв`язку із невірним визначенням бази оподаткування, а саме, заниження доходу (прибутку), отриманого від діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб на суму 974 589, 15 грн.

Згідно статті Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464-17), недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Так, відповідно до статті 9 Закону №2464-17, обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску ( п.3 ч.1 ст.7 Закону №2464-17).

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

ФОП ОСОБА_1 не підтверджено правомірність віднесення до витрат придбання ТМЦ та послуг від контрагентів, а відтак, контролюючим органом вірно нараховано єдиний внесок.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення № від 29.09.2017 р., суд зазначає про наступне.

Відповідно до пункту 3 частини одинадцятої статті 25 Закону №2464-17, орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску, серед іншого, штрафні санкції за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску - у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Так, податковим органом ставилось в провину платнику податку не нарахування єдиного внеску, у зв`язку із чим винесено вимогу про сплату недоїмки в сумі 47 537,04 грн. Відтак, оскаржуване рішення яким нараховано штраф в сумі 4 753,70 грн. є правомірним та не підлягає скасуванню.

Щодо вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення №, суд враховує таке.

Приписами пункту 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

У відповідності до вимог пункту 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) та місце постачання яких розташоване за межами митної території України; в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду (п.200.1 ПК України).

Таким чином, господарські операції для визначення податкових пільг мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Щодо податкового повідомлення-рішення №02441311, яким застосовано штраф за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних, то суд вказує на наступне.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів (п.120.1.1 ПК України ).

Як встановлено, із порушенням строків зареєстровано наступні податкові накладні: №40 від 20.01.2016 р. (16 днів затримки); №35 від 13.01.2016 р. (19 днів затримки); №37 від 23.03.2016 р. (26 днів затримки); №66 від 10.10.2016 р. (21 день затримки).

Відтак контролюючим органом правомірно застосовано штраф за дане порушення в сумі 55, 66 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем надані належні та допустимі докази на підтвердження наявності з боку ФОП ОСОБА_1 порушень під час виконання господарських договорів з ТОВ "СІТІ ТОРГ ГРАНД, ПП "АЛЬБЮН-ТРЕЙД", ТЗОВ "ДЖЕНЕРАЛ-СПЕЙС", ТЗОВ "САНРІКС", ТОВ "ДЕНАЛІ СЕРВІС", ТОВ "РАДАБУДІНВЕСТ", ТОВ "РАДА-ІНВЕСТ", ТОВ "СПОРТВЕСТ", позивачем документально не підтверджені витрати не пов`язані із господарською діяльністю та отриманням доходів, тому викладений в акті перевірки висновок податкового органу про порушення позивачем п.177.2, п.177.4 ст.177, п.п. "г" п.198.5 ст.198, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, п.п.1.2,1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, п.1 ч.2 ст.6, п.2 ч.1 ст.7 Закону України від 08.07.2010 р. №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", є обґрунтованим та таким, що відповідає обставинами справи.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315,316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 12 листопада 2019 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Охрімчук І.Г. Моніч Б.С.