Справа № 360/3554/19
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

08 листопада 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3554/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Борзаниці С.В.

за участю секретаря судового засідання Кравцової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування вимог, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» (далі також - позивач, ПрАТ «СО Азот») до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі також - відповідач, Офіс великих платників), в якій після уточнення позовних вимог позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.04.2019 № Ю-126-17 на суму 103474 997,61 грн;

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10.05.2019 № Ю-126-17 на суму 108774426,45 грн;

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.06.2019 № Ю-126-17 на суму 72492518,95 грн;

- визнати неправомірними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо переведення на інтегровану картку «Платежі до вияснення» до вияснення платежів з єдиного внеску, здійснених повіреним Товариством з обмеженою відповідальністю «Хім-Трейд» на виконання договору доручення від 18.02.2019 № 35/ФО/19-03;

- зобов`язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби зарахувати грошові кошти у розмірі 43437682,02 грн, сплачені як єдиний внесок повіреним Товариством з обмеженою відповідальністю «Хім-Трейд» на виконання договору доручення від 18.02.2019 № 35/ФО/19-03, в рахунок сплати єдиного внеску Приватним акціонерним товариством «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» та відобразити в інтегрованій картці платника податків Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПрАТ «СО Азот» була отримана від Офісу великих платників вимога про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску №Ю- 126-17, зокрема: від 11.04.2019 на суму 103 474 997,61 грн. станом на 31.03.2019; від 10.05.2019 на суму 108 774 426,45 грн. станом на 30.04.2019; від 11.06.2019 на суму 72 492 518,95 грн. станом на 31.05.2019.

Позивач щомісяця отримує від Офісу великих платників вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску № Ю-126-17, яка формується щомісячно із зазначенням у ній суми боргу, штрафних санкцій та пені станом на останнє число кожного місяця.

Заборгованість з єдиного внеску, яку Відповідач щомісяця зазначає у спірній вимозі, охоплює період з вересня 2015 року по останнє число місяця, що передує місяцю, в якому ця вимога в черговий раз направляється Позивачу.

Винесення Відповідачем спірної вимоги № Ю-126-17 зумовлено тим, що, на думку Відповідача, у Позивача виникла заборгованість зі сплати єдиного внеску через порушення підприємством частини дев`ятої статті 25 Закону № 2464, оскільки останнє передало свої обов`язки зі сплати єдиного соціального внеску іншій особі. Зазначаємо, що контролюючим органом, починаючи з кінця 2015 року, на адресу Позивача регулярно виставляються вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску, які були визнані протиправними та скасовані судом у повному обсязі.

Позивач не погоджується з сумами недоїмки визначеними у вимогах про сплату боргу (недоїмки) № Ю-126-17, а, отже, вважає їх протиправними і такими, що підлягають скасуванню, виходячи з наступного.

Постановою старшого держаного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22.09.2015 ВП № 48544270 було накладено арешт на кошти, які містяться на рахунках, що належать Позивачу. Арешт знято 30.12.2015.

Постановою головного держаного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 01.06.2016 ВП № 51291600 було накладено арешт на кошти, які містяться на рахунках, що належать Позивачу, який цього ж місяця було знято.

Постановою головного держаного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 25.05.2017 ВП № 50565089 накладено арешт на кошти, які містяться на рахунках, що належать Позивачу.

Арешт, накладений постановою від 25.05.2017 ВП № 50565089, станом на дату подання цього позову не знято.

Враховуючи об`єктивну неможливість, внаслідок арешту рахунків, сплати Позивачем єдиного внеску з його банківського рахунку, з метою своєчасного виконання обов`язку зі сплати єдиного внеску, в період з 30.09.2015 по 31.12.2015, з 03.06.2016 по 09.06.2016, а також з червня 2017 року і по теперішній час сплата єдиного внеску здійснювалась від імені та за рахунок ПрАТ «СО Азот» повіреними: ДП «Хімік» ПАТ «Азот», на підставі договору доручення від 20.07.2015 № 35/ФО/15-209; TOB «Стиролтранс» на підставі договору доручення від 21.06.2017 № 35/ФО/17-13; ТОВ «Украферт» на підставі договору доручення від 22.01.2018 № 35/ФО/18-28; ТОВ «Статус-Трейд» на підставі договору доручення від 05.07.2018 №35/ФО/18-104; ТОВ «Хім-Трейд» на підставі договору доручення від 18.02.2019 №35/ФО/19-03.

Контролюючим органом зазначені кошти не було перераховано до відповідних бюджетів і обліковуються, як «нез`ясований платіж», що призвело до формування на обліковій картці ПрАТ «СО Азот» заборгованості з єдиного внеску і, як наслідок, винесення відповідних вимог.

Платежі, які здійснені ПрАТ «СО Азот» з власних рахунків. Відповідач відносив в рахунок погашення недоїмки визначеної у вимозі. При цьому, на підставі самостійно поданих товариством звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів, податковим органом фіксувалось виникнення нової недоїмки за інший період.

Тобто фактично, попри спірність суми недоїмки, незважаючи на те, що вимоги були оскаржені у передбачені законом строки в судовому порядку, орган ДФС безпідставно змінював призначення здійснених платником платежів, що направлялись на сплату задекларованих поточних зобов`язань зі сплати єдиного внеску та протиправно направляв вказані кошти в рахунок погашення суми недоїмки, яка, як встановлено судом відсутня.

На час подання цього позову арешт з рахунків Позивача не знято і Позивач виконує свої зобов`язання зі сплати єдиного внеску у спосіб, який не заборонений діючим законодавством, а саме за допомогою повіреного на підставі договору доручення.

Отже, грошові зобов`язання з єдиного внеску, зазначені контролюючим органом у спірній вимозі, не відповідають дійсності, оскільки Відповідач, всупереч закону, не зараховує сплачені Позивачем кошти до відповідних бюджетів.

У даному випадку ДП «Хімік» ПАТ «Азот», ТОВ «Стиролтранс», ТОВ «Украферт», ТОВ «Статус-Трейд» і ТОВ «Хім-Трейд» перераховуючи єдиний внесок, діяли як повірений від імені та за рахунок позивача, а не як самостійний платник.

З огляду на вказане, вважаємо, що перерахування повіреним грошових коштів на сплату єдиного внеску від імені та за рахунок довірителя не суперечить положенням частини дев`ятої статті 25 Закону № 2464, оскільки таке перерахування не є передачею платником єдиного внеску своїх обов`язків зі сплати ЄСВ третім особам.

Об`єктивною передумовою застосування, в даному випадку, положень глави 68 Цивільного кодексу України, яка регулює відносини сторін за договором доручення, щодо доручення іншій особі сплати єдиного внеску став факт арешту усіх відкритих рахунків, що належать Позивачу.

З урахуванням вказаних об`єктивних обставин укладання Позивачем договору доручення з метою своєчасної сплати єдиного внеску, який відповідає вимогам Цивільного кодексу України не можна розцінювати як такий, що суперечить Закону № 2464, а навпаки - надає законодавчо визначену можливість виконання страхувальнику свого обов`язку щодо сплати єдиного внеску.

За даними особистого кабінету платника податків, Відповідачем зараховано як належну сплату Позивачем платежі з єдиного внеску, сплачені повіреним ДП «Хімік» ПАТ «Азот», на підставі договору доручення від 20.07.2015 №35/00/15-209 у повному обсязі (період з вересня 2015 року по червень 2016 року). Також в період з липня 2017 року по серпень 2018 року контролюючим органом зараховувались оплати єдиного внеску, як належні, сплачені повіреним за дорученням. Проте з серпня 2018 року і по теперішній час без будь-яких підстав Відповідач припинив зараховувати платежі з єдиного внеску до відповідних бюджетів.

Відповідач, за наявності рішень суду, які набрали законної сили, протиправно не зараховує кошти сплачені повіреними Позивача за договорами доручення у рахунок сплати єдиного внеску і продовжує направляти на адресу Позивача вимогу, яка є відкликаною. За таких обставин, вручення Позивачу спірної вимоги, яка є виконавчим документом, є фактично повторним стягненням з Позивача вже сплаченого єдиного внеску.

Представник Позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник Відповідача заперечував проти позову, виходячи з такого (арк. спр. 159-161).

Офісом великих платників податків ДФС сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ю-126-17 від 11.04.2019, 11.05.2019, 11.06.2019 та надіслано ПрАТ «СО Азот», відповідно до вимог чинного законодавства.

Так, преамбулою Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон) визначено, що цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску

на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Частиною другою статті 6 цього Закону встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частиною сьомою статті 9 даного Закону встановлено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Системний аналіз вказаних норм спеціального закону, що регулює спірні правовідносини, свідчить про те, що тільки платник, яким в даному випадку є ПрАТ «СО Азот», тільки шляхом перерахування безготівкових коштів з власного банківського рахунку повинен сплатити єдиний внесок.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22.09.2015 ВП № 48544270 було накладено арешт на кошти, які міститься на рахунках, що належить ПрАТ «СО Азот».

Внаслідок арешту рахунків, сплатити Позивачем єдиного внеску з його банківського рахунку, з метою своєчасного виконання обов`язку зі сплати єдиного внеску, в період з 30.09.2015 по 31.12.2015, з 03.06.2016 по 09.06.2016, а також з червня 2017 сплата єдиного внеску здійснювалась від імені та за рахунок ПрАТ «СО Азот» повіреним, на підставі договору доручення та виданої відповідно до цього договору довіреності.

Сплата єдиного внеску довіреною особою прямо суперечить вимогам частини сьомої статті 9 вимог Закону.

Неможливість ПрАТ «СО Азот» самостійно сплатити єдиний внесок через арешт коштів на його банківських рахунках державною виконавчою службою не передбачена Законом як підстава для відступу від правила, визначеного частиною сьомою статті 9 цього Закону щодо сплати єдиного внеску виключно платником, виключно у безготівковій формі та з його банківського рахунку.

Сплата єдиного внеску на підставі договору доручення іншою особою, з посиланням при цьому на частину дев`яту статті 25 Закону, також не є належним виконанням позивачем обов`язку щодо сплати єдиного внеску. Даною правовою нормою встановлено, що передача платниками єдиного внеску своїх обов`язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством.

Таким законодавством позивач в даному випадку вважає статтю 1000 Цивільного кодексу України, яка регулює договірні відносини доручення. Однак, згідно з частиною другою статті 1 Цивільного кодексу України до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Пунктом 7.1. статті VII Наказу Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Інструкція) за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Підпунктом 2 пункту 7.2 статті 7 та відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1-4 пункту 1 розділу II Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01.01.2015, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01.01.2015 накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до Інструкції.

Для платників, зазначених у підпункті 1 та 2 пункту 1 розділу II Інструкції, таким періодом є календарний місяць.

Саме до інформаційної бази Державної фіскальної служби відноситься і інформаційна система «Податковий блок», в якій ведеться облік платежів за Інтегрованими (особовими) картками рахунків платників, у тому числі з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які були використані в ході проведення камеральної перевірки з питання своєчасної сплати єдиного соціального внеску.

Переліком обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1235 (далі по тексту - Перелік), а саме п. II визначено, що висновок Торгово-промислової палати про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України є підставою для відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу заявника.

Також слід звернути увагу на той факт, що Позивач посилається на наявність сертифікату Торгово - промислової палати України №749 від 02.10.2014 (далі по тексту - сертифікат ТПП), яким засвідчено настання обставин непереборної сили з 01.07.2015 при здійсненні господарської діяльності на території Луганської області та дотримання законодавчих актів України, які стосуються сплати податків і зборів в строки та у розмірах встановлених нормативно-правовими актами відповідно до пункту 100.4 та пункту 100.5 статті 100 Податкового кодексу України (далі - ПКУ). Для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції діють спеціальні тимчасові заходи, які встановлені Законом України від 02.09.2014 № 1669-VІІ.

Згідно з підпунктом 6.2. пункту 6 Регламенту, форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Нормативно правове обґрунтування.

Відповідно до Закону, визначаються правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Частиною першою статті 4 Закону визначено, що платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до зазначених норм, Позивач є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 Закону платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця (частина восьма статті 9 Закону).

Відповідно до частини дванадцятої статті 9 Закону єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Відповідно до частини дев`ятої статті 25 Закону передача платниками єдиного внеску своїх обов`язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством, а саме: у разі ліквідації юридичної особи - платника єдиного внеску або втрати платником з інших причин статусу платника єдиного внеску сума недоїмки сплачується за рахунок коштів та іншого майна платника. У такому разі відповідальними за погашення недоїмки є: ліквідаційна комісія - щодо юридичної особи - платника єдиного внеску, що ліквідується; юридична особа - щодо утворених нею філії, представництва або іншого відокремленого підрозділу - платника єдиного внеску, що ліквідується. У разі недостатності у платника єдиного внеску коштів та іншого майна для сплати недоїмки відповідальними за її сплату є: засновники або учасники юридичної особи - платника єдиного внеску, що ліквідується, якщо згідно із законом вони несуть повну чи додаткову відповідальність за її зобов`язаннями; юридична особа - щодо утворених нею філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу - платника єдиного внеску, що ліквідується; правонаступники юридичної особи - платника єдиного внеску, що ліквідується. У разі злиття, приєднання, виділення, поділу, перетворення платника єдиного внеску зобов`язання із сплати недоїмки покладаються на осіб, до яких відповідно до законодавства перейшли його права та обов`язки.

Згідно з пунктами 3, 4 розділу VI «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, у разі, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску та/або борги зі сплати фінансових санкцій органи доходів і зборів, протягом 10 робочих днів, наступних за календарним місяцем, у якому виникла або зросла недоїмка зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій) надсилають вимогу про її сплату. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції.

Згідно з частиною шостою статті 25 Закону за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Враховуючи викладене, Офісом великих платників податків ДФС правомірно винесено вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ю-126-17 .

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог ПрАТ «СО АЗОТ» у повному обсязі.

По справі вчинені такі процесуальні дії.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 16.08.2019 позовну заяву залишено без руху та надано строк для її усунення (арк. спр. 68-69).

Ухвалою від 30.08.2019 прийнято до провадження адміністративну справу, визначено справу розглядати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.09.2019 (арк. спр. 1-3).

26.09.2019 за клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено, підготовче засідання призначено на 09.10.2019 (арк. спр. 175).

Ухвалою від 09.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено адміністративну справу до судового розгляду по суті на 31.10.2018 (арк. спр. 217).

21.10.2019 розгляд справи відкладено, судове засідання призначено на 08.11.2019 (арк. спр. 228).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-79, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону № 2464 визначено, що недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 2464 визначено, що страхові кошти - це кошти, які формуються за рахунок сплати єдиного внеску та надходжень від фінансових санкцій (штрафів та пені), що застосовуються відповідно до закону; а пункт 10 встановлює поняття страхувальників, якими є роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Частинами першою та другою статті 2 Закону № 2464 встановлено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску.

Згідно статті 3 Закону № 2464 збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами:

законодавчого визначення умов і порядку його сплати;

обов`язковості сплати;

законодавчого визначення розміру єдиного внеску;

прозорості та публічності діяльності органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску;

захисту прав та законних інтересів застрахованих осіб;

державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску;

відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.

Абзацом першим частини п`ятої статті 9 Закону № 2464 визначено, що сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування.

Абзацом першим частини сьомої статті 9 Закону № 2464 передбачено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Пунктом 1 частини десятої статті 9 Закону № 2464 встановлено, що днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Частиною дванадцятою статті 9 Закону № 2464 визначено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Відповідно до частини дев`ятої статті 25 Закону № 2464 передача платниками єдиного внеску своїх обов`язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством.

Статтею 1000 Цивільного кодексу України визначено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Згідно з частиною першою статті 1004 Цивільного кодексу України (виконання доручення) повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим.

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в рамках виконавчого провадження №.05.2017 винесена постанова про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладений арешт на кошти, що містяться на усіх відкритих рахунках, що належать боржнику - ПрАТ «СО Азот» (арк. спр. 18-19).

Договором доручення від 18.02.2019 № 35/ФО/15-209, укладеним в м. Києві між Позивачем та ТОВ «Хім-Трейд», визначені наступні умови.

ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» (Довіритель) з однієї сторони та ТОВ «Хім-Трейд» з іншої сторони, разом іменовані як Сторони, уклали цей Договір про нижче наведене:

В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Повірений зобов`язується від імені та за рахунок Довірителя виконувати грошові зобов`язання.

Виконані грошові зобов`язання, вчинені Повіреним на виконання цього Договору, створюють, змінюють, припиняють цивільні права та обов`язки Довірителя (арк. спр. 55-59, 146-148).

Відповідно до вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.04.2019 № Ю-126-17 Відповідачем станом на 31.03.2019 Позивачу визначений податковий борг (недоїмка) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 103 474 997,61 грн. (арк. спр. 20).

Відповідно до вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10.05.2019 № Ю-126-17 Відповідачем станом на 30.04.2019 Позивачу визначений податковий борг (недоїмка) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 31 108 774 426,45 грн. (арк. спр. 21).

Відповідно до вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.06.2019 № Ю-126-17 Відповідачем станом на 31.05.2019 Позивачу визначений податковий борг (недоїмка) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 72 492 518,95 грн. (арк. спр. 22).

Сторонами не заперечується розмір та строки сплати єдиного внеску (арк. спр. 88-145).

Сторони по різному обґрунтовують обов`язок страхувальника - Позивача у справі щодо способу сплати єдиного внеску.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступних положень чинного законодавства.

Пунктом 6 частини першої статті 1 Закону № 2464 прямо встановлено, що недоїмку складають суми єдиного внеску, які не сплачені у встановлені строки. Однак цією нормою не визначено, що ці суми повинні бути сплачені саме «страхувальниками». Тобто, відповідно до положень Закону № 2464, який є спеціальним для даних спірних правовідносин, не передбачено виключного обов`язку саме страхувальника особисто сплачувати єдиний внесок, що в свою чергу надає справо страхувальнику застосовувати положення ЦК України щодо вибору способу сплати єдиного внеску в залежності від тієї ситуації, яка склалася при здійсненні своєї господарської діяльності.

Можливість страхувальника застосовувати положення ЦК України щодо вибору способу сплати єдиного внеску прямо передбачена частиною дев`ятою статті 25 Закону № 2464, яка дозволяє застосовувати випадки, передбачені законодавством, щодо передачі свого обов`язку третім особам зі сплати єдиного внеску.

При даних спірних правовідносинах випадком, передбаченим законодавством, є передбачена статтею 1000 ЦК України можливість доручити іншій особі від свого імені та свій рахунок вчинити юридичну дію - сплату сум єдиного внеску.

При цьому суд, оцінюючи вибраний Позивачем спосіб виконання свого обов`язку зі сплати єдиного внеску, виходить з тих положень, що страхувальник відповідно до положень статті 3 Закону № 2464 повинен дотримуватися принципів законодавчого визначення умов і порядку його сплати; обов`язковості сплати; законодавчого визначення розміру єдиного внеску;

Як встановлено в судовому засіданні, об`єктивною передумовою застосування Позивачем положень Глави 68 ЦК України, яка регулює відносини сторін за договором доручення, щодо доручення Третій особі сплати єдиного внеску став факт арешту усіх відкритих рахунків, що належать ПрАТ «СО Азот» в рамках виконавчого провадження № 48544270.

Судом визнається правомірним обраний Позивачем спосіб сплати єдиного внеску, оскільки в даному випадку ПрАТ «СО Азот» дотрималося принципу законодавчого визначення умов і порядку його сплати та обов`язковості сплати. При цьому Позивач вжив передбачених саме законом - Цивільним кодексом України заходів щодо виконання передбаченого частиною дванадцятою статті 9 Закону № 2464 обов`язку сплати єдиного внеску незалежно від фінансового стану платника.

При цьому застосування положень Глави 68 ЦК України не суперечить Закону № 2464, а навпаки - надає законодавчо визначену можливість виконання страхувальнику свого обов`язку щодо сплати єдиного внеску. Такий висновок відповідає положенням частини другої статті 2 Закону № 2464.

Суд зазначає, що аналіз положень абзацу 1 частини п`ятої статті 9 Закону № 2464 дає можливість стверджувати про те, що внесення сум єдиного внеску не віднесене до виключної компетенції страхувальника (в даному випадку - Позивача).

В свою чергу, абзацом 1 частини сьомої статті 9 Закону № 2464 також визначено, що єдиний внесок сплачується платником, а не виключно «страхувальником», що надає право на підставі положень частини дев`ятої статті 25 Закону №2464 сплачувати єдиний внесок відповідно до положень ст. 1000 ЦК України.

Пунктом 1 частини десятої статті 9 Закону № 2464 встановлено, що днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів. При даних спірних правовідносинах такі події мали місце. При цьому знову ж таки вказаною нормою не передбачено, що таке перерахування повинно бути здійснено саме страхувальником, що вказує на належне виконання Позивачем свого обов`язку щодо сплати єдиного внеску.

Посилання представника Відповідача на ті обставини, що жодним нормативно-правовим актом не визначено, що у разі накладання арешту на кошти платника єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, обов`язок по його сплаті може бути переданий третій стороні, є незмістовним з наступних підстав. Накладення арешту на кошти платника єдиного внеску при даних спірних правовідносинах не може бути визнане як випадок, передбачений законодавством, оскільки ця подія (накладення арешту) є об`єктивною передумовою застосування випадку сплати єдиного внеску шляхом доручення повіреному (ТОВ «Хім-Трейд») обов`язку вчинити від імені та за рахунок довірителя (ПрАТ «СО АЗОТ») певної юридичні дії - сплати єдиного внеску. Такий випадок прямо передбачений законодавством - частиною першою статті 1000 Цивільного кодексу України.

Посилання представника Відповідача на неможливість застосування до спірних правовідносин положень частини першої статті 1000 Цивільного кодексу України є незмістовними з наступних підстав.

Грошові кошти, які використовувались Третьою особою для виконання договору доручення, були власністю Позивача і зараховувались на поточний рахунок третьої особи на підставі договорів безпроцентної позики, що підтверджується інформацією щодо дати та розміру надходжень коштів.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що Позивач не порушував положення частини дев`ятої статті 25 Закону №2464 в частині передачі свого обов`язку зі сплати єдиного внеску ТОВ «Хім-Трейд», оскільки вчинив такі дії у передбачений чинним законодавством спосіб, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування спірних податкових вимог підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи судом встановлено, що Позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви в загальній сумі 59551,00 грн (арк. спр.4, 5, 6).

Таким чином, на користь Позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 59551,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування вимог, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 11.04.2019 № Ю-126-17 Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в частині визначення податкового боргу Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» по сплаті суми недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 103474 997,61 грн.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 10.05.2019 № Ю-126-17 Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в частині визначення податкового боргу Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» по сплаті суми недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 108774426,45 грн.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 11.06.2019 № Ю-126-17 Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в частині визначення податкового боргу Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» по сплаті суми недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 72492518,95 грн.

Визнати неправомірними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо переведення на інтегровану картку «Платежі до вияснення» до вияснення платежів з єдиного внеску, здійснених повіреним Товариством з обмеженою відповідальністю «Хім-Трейд» на виконання договору доручення від 18.02.2019 № 35/ФО/19-03.

Зобов`язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби зарахувати грошові кошти у розмірі 43437682,02 грн, сплачені як єдиний внесок повіреним Товариством з обмеженою відповідальністю «Хім-Трейд» на виконання договору доручення від 18.02.2019 № 35/ФО/19-03, в рахунок сплати єдиного внеску Приватним акціонерним товариством «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» та відобразити в інтегрованій картці платника податків Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (ідентифікаційний код 39440996, місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11 Г) на користь Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» (ідентифікаційний код 33270581, місцезнаходження: 93403, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, буд. 5) судовий збір у розмірі 59551,00 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят одна гривня 00 коп.)

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Борзаниця