Справа № 420/3835/19
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3835/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., за участю секретаря судового засідання Сидорівського С.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Головного управління ДФС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Аванта про стягнення суми податкового боргу у розмірі 37077,14 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява Головного управління ДФС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Аванта про стягнення суми податкового боргу у розмірі 37077,14 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що у ТОВ Аванта виник податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 37077,14 грн., з яких

по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010400) на суму 3881,26 грн.; по податку на додану вартість у розмірі (14010100) 18487,00 грн.; по земельному податку з юридичних осіб (18010500) на суму 14708,88 грн. Відповідно до вимог п.59.1 ст.59 ПК України на адресу відповідача контролюючим органом направлено податкову вимогу №30650-17 від 16.11.2017р., однак сума податкового боргу ТОВ Аванта самостійно не сплачена.

Відповідач в обґрунтування правової позиції зазначив, що відповідачем при проведенні розрахунку податкового боргу не враховано обставин, встановлених рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.03.2018р. у справі № 815/5566/17, яким визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 13.10.2017 року № про сплату штрафу 20% в розмірі 16035,66 грн. за порушення, щодо сплати грошового зобов`язання по земельному податку з юридичних осіб в сумі 80178,30 грн., визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 13.10.2017 року № про сплату штрафу 10% в розмірі 1583,59 грн. за порушення, щодо сплати грошового зобов`язання по земельному податку з юридичних осіб в сумі 15835,56 грн., виданого Головним управлінням ДФС в Одеській області. Відтак відповідач вважає, що розрахунок до стягнення є невірним і суми по земельному податку 14708,00 грн. та по податку на нерухоме майно у розмірі 3888,26 грн. не підлягають до стягнення. Також відповідач зазначив про безпідставність визначених до стягнення сум ПДВ.

Ухвалою від 01.07.2019 р. відкрито провадження по справі та визначено, що розгляд справи буде проводитись в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням сторін); встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення; встановлено учасникам справи п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання заяв з процесуальних питань; призначено судове засідання по справі на 30.07.2019 р. о 10 год. 00 хв.

Ухвалою від 30.07.2019 року розгляд справи продовжено в порядку загального позовного провадження.

У судове засідання 12.11.2019 року сторони по справі не з`явились, про дату, час та місце судового засідання сповіщались належним чином. Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, від відповідача жодних клопотань до суду не надходило.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю Аванта зареєстровано як юридичну особу 10.05.2000 р. (номер запису: 1 015133 від 07.12.2005).

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності ТОВ Аванта є: Код КВЕД 16.23 Виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів; Код КВЕД 22.23 Виробництво будівельних виробів із пластмас (основний); Код КВЕД 25.12 Виробництво металевих дверей і вікон; Код КВЕД 43.32 Установлення столярних виробів; Код КВЕД 43.33 Покриття підлоги й облицювання стін; Код КВЕД 43.34 Малярні роботи та скління; Код КВЕД 43.39 Інші роботи із завершення будівництва; Код КВЕД 43.91 Покрівельні роботи; Код КВЕД 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; Код КВЕД 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; Код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; Код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

Відповідно до ст.ст. 67, 68 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори у порядку та у розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції та законів України.

Відповідно п.15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 16.1.3, 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.41.2 ст.41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Згідно п.95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст.14 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов`язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 38.1 ст.38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

За приписами п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п.59.5 ст.59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що податковий борг відповідача виник у зв`язку:

з поданням податкової декларації № від 24.01.2018р. по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010400);

по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) борг виник по податковій декларації № від 18.07.2018р. та по податковій декларації № від 20.09.2018р.;

по земельному податку з юридичних осіб по розрахунку земельного податку №4 від 18.02.2017р. у сумі 14708,88 грн. та по податковому повідомленню-рішенню від 13.10.2017р. № на суму 16035,66 грн. та на суму 1583,59 грн.

З урахуванням нарахувань по розрахунку земельного податку №4 від 18.02.2017р. заборгованість склала 3677,22 грн.

З урахуванням нарахувань по податковому повідомленню-рішенню від 13.10.2017р. № заборгованість склала 4549,55 грн.

Судом встановлено, що ТОВ Аванта було оскаржено до суду податкове повідомлення-рішення від 13.10.2017р. № .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.03.2018р. у справі № 815/5566/17 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 13.10.2017 року № про сплату штрафу 20% в розмірі 16035 (шістнадцять тисяч тридцять п`ять),66 гривень за порушення, щодо сплати грошового зобов`язання по земельному податку з юридичних осіб в сумі 80178 (вісімдесят тисяч сто сімдесят вісім),30 гривень, виданого Головним управлінням ДФС в Одеській області;

визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 13.10.2017 року № про сплату штрафу 10% в розмірі 1583 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят три),59 гривень за порушення, щодо сплати грошового зобов`язання по земельному податку з юридичних осіб в сумі 15835(п`ятнадцять тисяч вісімсот тридцять п`ять),56 гривень, виданого Головним управлінням ДФС в Одеській області.

Зазначеним рішенням встановлено, що ТОВ «Аванта» є власником нерухомого майна, що підтверджується договором купівлі-продажу від 17.08.2001 року.

Також суд встановив, що позивач неодноразово намагався у законний спосіб вирішити питання щодо земельної ділянки, яка знаходиться за місцем розташування нерухомого майна ТОВ «Аванта» а саме:

- звернулось у 2002 році з відповідним клопотанням до Одеської міської ради;

-уклало договори та сплатило за ними кошти ТОВ «ЮРІКС» у 2002 році та ДП ОРЦДЗК у 2006 році за складання проекту із землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки за вказаною адресою та внесення змін до Державного земельного кадастру;

-погодило із відповідними службами та подало сформовану згідно з вимогами законодавства України документацію із землеустрою до Одеської міської ради для укладання орендних відносин на землі комунальної власності Одеської територіальної громади у 2003-2006 роках;

-отримало підтвердження Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради від 26.05.2006 року №466-08 про знаходження поданого комплексу документів щодо оформлення земельної ділянки на розгляді.

Однак, станом на сьогоднішній день відповідні органи місцевого самоврядування так і не надали дозвіл на затвердження проектної документації для передачі зазначеної земельної ділянки у користування або у власність позивача. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником зазначеної земельної ділянки є Підприємство «Вторметекспорт».

Тобто до теперішнього часу зазначена земельна ділянка не передана ні у власність, ні в оренду позивачу.

За приписами ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням наведеного розрахунок суми до стягнення здійснено без урахування нарахувань по вказаному податковому повідомленню рішенню, а проведено відповідні нарахування по земельному податку з юридичних осіб лише по податковому розрахунку земельного податку по розрахунку земельного податку №4 від 18.02.2017р. у сумі 14708,88 грн., що вбачається з матеріалів справи, зокрема зі змісту розрахунку податкового боргу ТОВ «Аванта» (а.с. 19).

Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності за правилами ст. 90 КАС України, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах закінчився перебіг визначеного ПК України строку виконання податкового обов`язку по сплаті зобов`язань, але фактичних даних, які б засвідчували припинення податкового обов`язку внаслідок самостійного перерахування платником податків коштів до бюджету у спірній сумі, а також з інших підстав відповідно до положень ПК України матеріали справи не містять.

Суд вважає, що заявлена позивачем до стягнення сума податкового боргу відповідає визначенню податкового боргу, наведеному у пп. 14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПК України, а саме: "податковий борг" - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п.п. 59.1, 59.3, 59.4 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків (п.59.1 ст.59 ПК України).

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (п. 59.3 ст. 59 ПК України).

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.4 ст. 59 ПК України).

Відповідно до пункту 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з несплатою заборгованості позивачем на адресу ТОВ Аванта було направлено податкову вимогу форми «Ю» №30650-17 від 16.11.2017р.

Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку (п. 56.1 ст. 56 ПК України).

Доказів оскарження податкової вимоги форми «Ю» №30650-17 від 16.11.2017р. матеріали справи не містять.

Суд враховує, що визначені в картках особистих рахунків по земельному податку та по податку на нерухоме майно та по податку на додану вартість визначено виходячи з самостійно визначених відповідачем нарахувань. Відповідачем не подавались уточнюючі декларації., матеріали справи також не містять доказів на підтвердження коригування ним у встановленому порядку.

Розмір податкового боргу становить 37077,14 грн., що підтверджується матеріалами справи, а саме приєднаною до справи роздруківкою інтегрованої картки платника податків, яка за правилами ст.ст. 73, 74 КАС України та Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 422 від 07.04.2016 р., зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 року за №751/28881, є належним та допустимим доказом невиконання податкового обов`язку з боку відповідача.

Згідно з пп.20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, серед іншого, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Таким чином, позовні вимоги Головного управління ДФС в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Приморський бульвар ХХІ» про стягнення податкового боргу у розмірі 37077,14 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивачем, який є суб`єктом владних повноважень, витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, не понесено, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Головного управління ДФС в Одеській області (місцезнаходження: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Аванта (місцезнаходження: вул. Отамана Головатого, буд 67/69, м. Одеса, 65003; ) про стягнення суми податкового боргу у розмірі 37077,14 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути податковий борг з усіх відкритих рахунків ТОВ «Аванта» () на суму у загальному розмірі 37077,14 грн. на користь державного бюджету:

відкриті (діючи) розрахункові рахунки: МФО банку 328209, Акціонерний банк «Південний», номер рахунку НОМЕР_1 , валюта рахунку 643; МФО банку 899998, Казначейство Укаїни, номер рахунку НОМЕР_2 , валюта рахунку 980; МФО банку 351005, АТ «УкрСиббанк», номер рахунку НОМЕР_3 , валюта рахунку 980; МФО банку 320627, ПАТ «Сбербанк», номер рахунку НОМЕР_4 , валюта рахунку 840; МФО банку 320627, ПАТ «Сбербанк», номер рахунку НОМЕР_4 , валюта рахунку 978; МФО банку 320627, ПАТ «Сбербанк», номер рахунку НОМЕР_4 , валюта рахунку 980; МФО банку 320627, ПАТ «Сбербанк», номер рахунку НОМЕР_4 , валюта рахунку 840; МФО банку 320627, ПАТ «Сбербанк», номер рахунку НОМЕР_4 , валюта рахунку 978; МФО банку 320627, ПАТ «Сбербанк», номер рахунку НОМЕР_4 , валюта рахунку 980; МФО банку 320627, ПАТ «Сбербанк», номер рахунку НОМЕР_4 , валюта рахунку 980;

суму по нерухомому майну, відмінне від земельної ділянки, сплач. юр. особами, які є власниками об`єктів нежил. нерух. (18010400) на суму 3881,26 грн. на бюджетний рахунок № 5009, отримувача , отримувач УДК у м. Одесі Одеській області/Суворовського р-н/18010400, банк отримувача ГУ ДКС України в Одеській області, МФО 899998;

суму по податку на додану вартість у розмірі (14010100) 18487,00 грн. на бюджетний рахунок № 5009, , до УДК у м. Одесі Одеській області/Суворовського р-н/14011001, банку отримувача ГУ ДКС України в Одеській області, МФО 899998;

суму по земельному податку з юридичних осіб (18010500) на суму 14708,88 грн. на бюджетний рахунок № 5009, отримувача , отримувач УДК у м. Одесі Одеській області/ Суворовського р-н/18010600, банк отримувача ГУ ДКС України в Одеській області, МФО 899998.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Повний текст рішення складено та підписано 12.11.2019р.

Суддя О.М. Тарасишина

.