Справа № 160/9187/19
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2019 року Справа № 160/9187/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
за участі секретаря судового засіданняГрунської Ю.О.
представника позивача Франсцевич Ю.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії
- визнати протиправними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у Публічному акціонерному товаристві Банк «Контракт» за договором №1336/2015 строкового банківського вкладу із сплатою процентів в кінці строку «Класичний Контракт» від 15.09.2015, у розмірі 191000 грн.;
- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити на користь ОСОБА_1 гарантовану суму відшкодування за вкладом, розміщеним у Публічному акціонерному товаристві Банк «Контракт» за договором №1336/2015 строкового банківського вкладу із сплатою процентів в кінці строку «Класичний Контракт» від 15.09.2015, у розмірі 191000 грн.
Позовна заява обґрунтована тим, що відмова Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) у виплаті гарантованої суми відшкодування за вкладом є протиправною у зв`язку із відсутністю підстав для відмови у виплаті відшкодування за вкладом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до ст.27, ст. 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виплата гарантованої суми відшкодування проводиться після затвердження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб реєстру відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. З огляду на те, що позивача було включено 08.02.2018 до Загального реєстру відкшодувань ПАТ Банк «Контракт», однак сума гарантованого відшкодування безпідставно не виплачена відповідачем, ОСОБА_1 вважає, що належним та ефективним способом захисту та відновлення його порушених прав буде зобов`язання Фонду виплатити на його користь гарантованої суми відшкодування за банківським вкладом у розмірі 191000 грн.
Ухвалою суду від 23.09.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
У судовому засіданні 25.10.2019 представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, наведені у позовній заяві.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
Між позивачем (вкладник) та ПАТ Банк «Контракт» (банк) укладено договір №1336/2015 банківського вкладу із сплатою процентів в кінці строку «Класичний Контракт» від 15.09.2015, за умовами якого банк відкрив вкладнику депозитний рахунок № НОМЕР_2 для обліку депозиту, а вкладник мав перерахувати на нього з власного поточного та/або вкладного (депозитного) рахунку або внести готівкою через касу банку грошові кошти (депозит) в сумі 191000 грн. у день укладання цього договору, термін повернення депозиту вкладнику 15.10.2015 року.
У день настання строку повернення банком депозиту вкладнику, 15.10.2015 року, позивач звернувся до ПАТ «Банк «Контракт» з листом, в якому повідомляв про припинення з 15.10.2015 року строку дії Договору №1336/2015 та просив повернути суму депозиту з процентами відповідно до умов договору.
Відповіді від банку на вказаний лист позивач не отримав, депозит за договором банком позивачу не повернутий.
06.10.2015 року Правлінням Національного банку України винесено постанову № 671 «Про віднесення ПАТ Банк «Контракт» до категорії неплатоспроможних».
06.10.2015 року на підставі вказаної постанови Правління НБУ виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 183 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ Банк «Контракт» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з цим рішенням у ПАТ Банк «Контракт» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 07 жовтня 2015 року до 06 січня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ Банк «Контракт» ОСОБА_2 строком на три місяці з 07.10.2015 року по 06.01.2016 року.
10.12.2015 року Правлінням НБУ прийнято постанову № 876 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт».
10.12.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 220 «Про початок процедури ліквідації ПАТ Банк «Контракт» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації банку, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ Банк «Контракт» ОСОБА_2 на два роки з 11.12.2015 року до 10.12.2017 року включно.
15.12.2015 року на офіційному сайті ПАТ Банк «Контракт» розміщено повідомлення про те, що з 16.12.2015 року Фонд розпочинає виплати коштів вкладникам Банку.
21.04.2016 року виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 555 про затвердження переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ Банк «Контракт».
27.11.2017 року виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 5173 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ Банк «Контракт» строком на один рік до 10.12.2018 року включно.
08.10.2018 року виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 2739 про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ Банк «Контракт», відповідні повноваження делеговано ОСОБА_3 з 11.10.2018 року.
03.12.2018 року виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 3235 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ Банк «Контракт» строком на один рік з 11.12.2018 року до 10.12.2019 року включно.
Як встановлено судом, у період здійснення процедури ліквідації ПАТ Банк «Контракт» позивач неодноразово звертався до Фонду із заявами про виплату гарантованої суми відшкодування за банківським вкладом у ПАТ Банк «Контракт» (звернення від 05.01.2016 року, 05.07.2016 року, 23.01.2019 року, 05.07.2019 року).
10.08.2016 року уповноваженою особою Фонду ОСОБА_2 повідомлено позивача про неможливість виплати йому грошового відшкодування у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не включено до реєстру вкладників ПАТ Банк «Контракт» через накладення на його рахунок у ПАТ Банк «Контракт» арешту згідно з ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.01.2016 у справі № 11-сс/796/402/2016.
За клопотанням позивача Подільським районним судом міста Києва винесено ухвалу від 11.05.2018 року у справі № 758/5730/18 про скасування арешту банківського рахунку ОСОБА_1 , що був накладений ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.01.2016 року у справі № 11-сс/796/402/2016.
Після отримання від Фонду документального підтвердження включення його до Загального реєстру вкладників ПАТ Банк «Контракт» позивач звернувся до Фонду із заявою від 05.07.2019 року щодо виплати йому гарантованої суми відшкодування за вкладом.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України від 23.02.2012 № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Частиною першою статті 3 Закону України № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 1 та частини третьої статті 12 Закону України № 4452-VI виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має зокрема такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 3-1) призначає працівників, до повноважень яких належить проведення моніторингу стану дотримання банком вимог порядку формування та ведення баз даних про вкладників, проведення банком банківських операцій, у тому числі збір інформації та копій документів, необхідних для підготовки проекту плану врегулювання, забезпечення проведення оцінки активів банку в порядку, встановленому Фондом (у тому числі заборгованості за кредитами перед банком, наявності та вартості забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами, заборгованості за цінними паперами, що є у власності банку, вимог банку до клієнта за списаною безнадійною заборгованістю та наявності і вартості забезпечення виконання зобов`язань за такою заборгованістю тощо); 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами відповідно до цього Закону та затверджує реєстри відшкодувань вкладникам у порядку та у черговості, що встановлені нормативно-правовими актами Фонду; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов`язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб; 8) встановлює додаткові вимоги до порядку розкриття банками інформації для вкладників про умови надання банківських послуг із залучення вкладів.
Відповідно до статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
Вкладник - це фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката ( п.4 ч.1 ст. 2 Закону).
Відповідно до частини другої статті 26 Закону № 4452-VI вкладник під час тимчасової адміністрації набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.
Частиною четвертою статті 26 Закону № 4452-VI визначено вичерпний перелік підстав, коли Фонд не відшкодовує кошти за вкладами, а саме: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка є пов`язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом року до дня прийняття такого рішення); 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - один рік до дня прийняття такого рішення); 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах; 11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.
Згідно зі статтею 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.
Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Частиною третьою статті 27 Закону № 4452-VI встановлено, що виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду. Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті «Урядовий кур`єр» або «Голос України».
Відповідно до підпункту 1 пункту 6 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, що було затверджено Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14 (далі Положення), уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 4 до цього Положення.
Пунктом 2 розділу ІІІ Положення встановлено, що Фонд складає на підставі переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 8 до цього Положення (далі - Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду.
Відповідно до абзацу 3 пункту 3 розділу ІІІ Положення Фонд складає зміни та/або доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та/або доповнень до Переліку, прийнятих Фондом.
Як встановлено в абзаці 10 пункту 5 розділу III Положення, частини Загального реєстру та дати початку виплат за ними затверджуються виконавчою дирекцією Фонду.
Аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє суду дійти висновку, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи:
1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;
2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду;
3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру;
4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.
При цьому, Уповноважена особа може надавати Фонду протягом процедури ліквідації додаткову інформацію про вкладників, зокрема щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.
Пунктом 5 Розділу ІІІ Положення встановлено, що Фонд здійснює відшкодування коштів за вкладами відповідно до Загального реєстру за частинами Загального реєстру.
Пунктом 9 Розділу ІІІ Положення встановлено, що для отримання коштів за результатами розгляду індивідуального звернення до Фонду вкладник або інша особа (представник, спадкоємець тощо) звертається до Фонду із заявою про виплату гарантованої суми відшкодування.
Як видно з матеріалів справи, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб повідомлено представника позивача листом від 15.02.2019 вих. № 30-3046/19 про те, що ОСОБА_1 включений до загального реєстру вкладників ПАТ Банк «Контракт», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду в межах гарантованої суми, на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду від 08.02.2018 № 387.
На виконання пункту 9 Розділу ІІІ Положення позивач звернувся до Фонду із заявою від 05.07.2019 року щодо виплати йому гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у ПАТ Банк «Контракт».
Втім, беручи до уваги положення частини четвертої статті 26 Закону № 4452-VI, якою затверджений перелік підстав, за наявності яких Фонд має право відмовити вкладнику у виплаті гарантованої суми відшкодування за банківським вкладом, суд зазначає, що визнання грошових коштів на рахунку вкладника речовими доказами у кримінальному провадженні не міститься у цьому переліку підстав.
Відтак, відповідач не мав права відмовляти позивачу у виплаті гарантованої суми відшкодування за його вкладом у ПАТ Банк «Контракт» з підстави визнання грошових коштів на рахунку позивача речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки така підстава не передбачена частиною четвертою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідач не надав суду будь-яких доказів, які б підтверджували наявність у межах спірних правовідносин обставин, що перешкоджали б виплаті на користь ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування за вкладом у ПАТ Банк «Контракт».
Таким чином, дії відповідача щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у ПАТ Банк «Контракт» за договором №1336/2015 від 15.09.2015 року у розмірі 191000 грн. не узгоджуються із приписами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому є протиправними, що є підставою для задоволення позову у цій частині.
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Фонду виплатити на користь позивача гарантованої суми відшкодування за вкладом у розмірі 191000 грн. суд зазначає наступне.
За правилами статей 27, 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вбачається, що виплата гарантованого відшкодування коштів вкладникам проводиться після затвердження Загального реєстру відшкодувань.
У матеріалах справи наявні докази затвердження рішенням виконавчої дирекції Фонду від 08.02.2018 року № 387 змін та доповнень до раніше затвердженого Загального реєстру вкладників ПАТ Банк «Контракт», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
Статтею 19 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначені джерела формування коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Відповідно до статті 20 Закону № 4452-VI Фонд є єдиним розпорядником коштів, акумульованих у процесі його діяльності. Кошти Фонду не включаються до Державного бюджету України, не підлягають вилученню і можуть використовуватися Фондом виключно для цілей, зазначених в частині другій статті 20 Закону № 4452-VI, першою з яких є виплата гарантованих сум відшкодування вкладникам коштів за вкладами відповідно до цього Закону.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
З огляду на те, що позивача включено до Загального реєстру вкладників ПАТ Банк «Контракт», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, однак, сума гарантованого відшкодування позивачу не виплачена, а підстави, вказані відповідачем для невиплати відповідної суми, визнаються судом протиправними, та разом з цим інших підстав для невиплати позивачу гарантованої суми відшкодування за його вкладом у банку судом не встановлено, суд робить висновок, що належним та ефективним способом захисту та відновлення порушених прав позивача буде зобов`язання Фонду виплатити на користь позивача гарантованої суми відшкодування за вкладом у розмірі 191000 грн., а отже, позовні вимоги ОСОБА_1 у цій частині також підлягають задоволенню.
Як встановлено частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування правомірності прийняття оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконано, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд робить висновок про наявність правових підстав для задоволення позовної заяви у повному обсязі.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати стягуються на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 9, 77, 139, 242-243, 245-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

Визнати протиправними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у Публічному акціонерному товаристві Банк «Контракт» за договором №1336/2015 строкового банківського вкладу із сплатою процентів в кінці строку «Класичний Контракт» від 15.09.2015 року в розмірі 191000 грн.
Зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити на користь ОСОБА_1 гарантовану суму відшкодування за вкладом, розміщеним у Публічному акціонерному товаристві Банк «Контракт» за договором №1336/2015 строкового банківського вкладу із сплатою процентів в кінці строку «Класичний Контракт» від 15.09.2015 року в розмірі 191000 (сто дев`яносто одна тисяча грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне рішення складене 29 жовтня 2019 року.

Суддя Р.З. Голобутовський