Справа № 160/8289/19
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року Справа № 160/8289/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій і рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -
28.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати дії та рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області від 27 червня 2019 року № 6 щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до пільгового стажу роботи за Списком № 1 періоди роботи вогнетривником 4, 5 розряду, майстром з ремонту металургійних печей, з 26 лютого 1990 року по 30 червня 2003 року протиправними.
- скасувати рішення комісії при головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області від 27 червня 2019 року № 6 в частині відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 через відсутність пільгового стажу роботи - 10 років.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 період роботи на посаді вогнетривника на гарячих роботах повний робочий день, що передбачено Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 26 лютого 1990 року по 30 червня 2003 року у Дочірньому підприємстві Дніпродзержинське спеціалізоване управління №1 по ремонту металургійних печей та устаткування ВАТ «Дніпродомнаремонт» до пільгового стажу роботи за професіями, робота на яких дає право на призначення пенсії за Списком № 1 згідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з часу виникнення права на пільгову пенсію, тобто з 28 квітня 2019 року.
Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, надавши при цьому всі необхідні документи, які підтверджували стаж його роботи на пільгових умовах. Надані документи були направлені на розгляд Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровські області, щодо підтвердження періоду роботи з 26.02.1990 року по 30.06.2003 року, що надає право на призначення пенсії на пільгових умовах, на посадах вогнетривника, бригадира вогнетривників, майстра на Дочірньому підприємстві Дніпродзержинське спеціалізоване управління №1 по ремонту металургійних печей та устаткування ВАТ «Дніпродомнаремонт» для зарахування до пільгового стажу за Списком № 1. Рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровській області від 27.06.2019 року № 6 в зарахуванні пільгового стажу за період роботи з 26.02.1990 року по 30.06.2003 року на посадах вогнетривника, бригадира вогнетривників, майстра в Дніпродзержинському спеціалізованому управлінні № 1 спеціалізованого тресту по ремонту металургійних печей та устаткування ВАТ "Дніпродомнаремонт" відмовлено. В призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 позивачу було також відмовлено у зв`язку з відсутністю 10 років стажу роботи на посадах, що надають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Позивач вважає вказане рішення відповідача та дії протиправними, у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
27.09.2019 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначено, що рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровській області від 27.06.2019 року № 6 в зарахуванні пільгового стажу за період роботи з 26.02.1990 року по 30.06.2003 року на посадах вогнетривника, бригадира вогнетривників, майстра в Дніпродзержинському спеціалізованому управлінні № 1 спеціалізованого тресту по ремонту металургійних печей та устаткування ВАТ "Дніпродомнаремонт" відмовлено. Згідно трудової книжки позивача він працював в Дніпродзержинському спеціалізованому управлінні № 1 спеціалізованого тресту по ремонту металургійних печей та устаткування ВАТ "Дніпродомнаремонт": з 26.02.1990 року по 31.01.1998 року вогнетривником, з 01.02.1998 року по 15.09.2002 року незвільненим бригадиром вогнетривників, з 16.09.2002 року по 30.06.2003 року майстром по ремонту металургійних печей комплексної дільниці № 2. Згідно із п. 1 (Доменне виробництво) розділу ІІІ "Металургійне виробництво" Списку № 1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 та постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 правом на пільгову пенсію користуються вогнетривники, зайняті на гарячих роботах. В методичному посібнику щодо застосування списків зазначено, що вогнетривники мають право на пенсію по Списку № 1 за умови постійної зайнятості на гарячих роботах, тобто при ремонті доменних печей в робочому стані (С. ОСОБА_2 , Т.П ОСОБА_3 ). Вогнетривники, зайняті в металургійному та інших виробництвах, користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2. Майстри з ремонту устаткування в доменному виробництві користуються правом пільгового пенсійного забезпечення згідно розділу Ш "Металургійне виробництво" Спискок № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162. В трудовій книжці ОСОБА_1 відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено про характер виконуваної роботи та про те, що заявник працював на роботах передбачених Списками (вогнетривником на гарячих роботах) повний робочий день. Відповідно до наказу про атестацію робочих місць ДСУ № 1 "Дніпродомнаремонт" від 18.10.1994 № 191 вогнетривники, зайняті на гарячих роботах атестовані за Списком № 1, та вогнетривники за Списком № 2. В наданих первинних документах (трудова книжка, особова картка форми П-2, відомості нарахувань) відсутня інформація про те, що позивач працював повний робочий день вогнетривником на гарячих роботах (ремонті доменних печей в робочому стані на умовах вказаних в Списку № 1). У зв`язку з викладеним відповідач вважає, що підстав для зарахування ОСОБА_1 періодів роботи з 26.02.1990 року по 30.06.2003 року до пільгового стажу за Списком № 1 немає, з огляду на що просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 р. відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
Відповідно до ч. 5, 8 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11.05.2019 року звернувся до Лівобережного відділу обслуговування громадян м. Кам`янське (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.
Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 10.11.2006 року № 18-1, підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, по ліквідованих підприємства здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру, державна реєстрація ДП «Дніпродзержинське спеціалізоване управління № 1 по ремонту металургійних печей та устаткування» ВАТ «Дніпродомнаремонт», на якому працював позивач в період з 26.02.1990 року по 30.06.2003 року, припинена у зв`язку із банкрутством
У зв`язку з зазначеними обставинами, надані позивачем документи були направлені на розгляд комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровські області, щодо підтвердження періодів роботи з 26.02.1990 року по 30.06.2003 року на ДП «Дніпродзержинське спеціалізоване управління № 1 по ремонту металургійних печей та устаткування» ВАТ «Дніпродомнаремонт», що надають право на призначення пенсії на пільгових умовах, на посадах вогнетривника, бригадира вогнетривників, майстра, для зарахування до пільгового стажу за Списком № 1.
Рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровській області від 27.06.2019 року № 6 в зарахуванні пільгового стажу за період роботи з 26.02.1990 року по 30.06.2003 року на вказаних посадах було відмовлено.

У вказаному рішенні зазначено, що згідно із п. 1 (Доменне виробництво) розділу III "Металургійне виробництво" Списку № 1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 та постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 правом на пільгову пенсію користуються вогнетривники, зайняті на гарячих роботах.

В методичному посібнику щодо застосування списків зазначено, що вогнетривники мають право на пенсію по Списку № 1 за умови постійної зайнятості на гарячих роботах, тобто при ремонті доменних печей в робочому стані (С. ОСОБА_2 , Т.П ОСОБА_3 ).

Вогнетривники, зайняті в металургійному та інших виробництвах, користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2.

Майстри з ремонту устаткування в доменному виробництві користуються правом пільгового пенсійного забезпечення згідно розділу ІІІ "Металургійне виробництво" Спискок № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.

Таким чином, у зв`язку з тим, що в трудовій книжці та наданих довідках відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено про характер виконуваної роботи та про те, що позивач працював на роботах передбачених Списками (вогнетривником на гарячих роботах) повний робочий день, позивачу було відмовлено в зарахуванні періоду роботи з 26.02.1990 року по 30.06.2003 року до пільгового стажу за Списком № 1.

При цьому зарахований пенсійним органом пільговий стаж за Списком № 1 склав 3 роки, що є недостанім для призначення пенсії позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Не погодившись із зазначеним рішенням та діями відповідача позивач звернувся до суду.

Таким чином, предметом спору у даній справі є зарахування до пільгового стажу роботи за Списком № 1 періоду роботи позивача з 26.02.1990 року по 30.06.2003 року по посадах вогнетривника, незвільненого бригадира вогнетривників та майстра по ремонту металургійних печей комплексної дільниці № 2, з урахуванням того, що відповідач вважає, що у разі відсутності доказів того, що позивач був зайнятий саме на «гарячих роботах» (ремонті доменних печей в робочому стані) період роботи на вказаних посадах має бути віднесений до Списку № 2.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Пунктом 2 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №41/26486, Головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду.

За приписами статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ право на пенсію за віком з пільгових підстав незалежно від міста останньої роботи мають працівники, що були зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо тяжкими умовами праці по Списках № 1 та № 2 виробництв, робот, професій і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих міст.

Згідно з пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників , затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за №1451/11731.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

В силу пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 Порядку № 637 встановлено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У відповідності до статті 23 Закону України «Про Національний архівний фонд та архівні установи» систему архівних установ України становлять, зокрема, архівні підрозділи державних органів, органів місцевого самоврядування, державних і комунальних підприємств, установ та організацій.

Згідно із підпунктом 12.3.1. Правил роботи архівних підрозділів органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, затверджених наказом Державного комітету архівів України від 16 березня 2001 року №16, передбачено, що порядок передавання й подальшого користування документами установи після її реорганізації або ліквідації передбачається в наказі, іншому розпорядчому акті або рішенні про реорганізацію чи ліквідацію установи.

Разом з тим, за змістом пункту 20 Порядку № 637 уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу видаються підприємствами, установами, організаціями або їх правонаступниками.

Отже, лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Так, судом встановлено згідно трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 працював в Дніпродзержинському спеціалізованому управлінні № 1 спеціалізованого тресту по ремонту металургійних печей та устаткування ВАТ "Дніпродомнаремонт":

з 26.02.1990 року по 31.01.1998 року - вогнетривником,

з 01.02.1998 року по 15.09.2002 року - незвільненим бригадиром вогнетривників,

з 16.09.2002 року по 30.06.2003 року - майстром по ремонту металургійних печей комплексної дільниці № 2.

Також на підтвердження пільгового стажу за Списком № 1 позивачем було надано довідку, Дочірнього підприємства «Дніпродзержинське спеціалізоване управління № 1» ВАТ «Дніпродомнаремонт», яка уточнює особливий характер роботи або умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії від 20.04.2004 року № 188, в якій зазначено, що ОСОБА_1 працював на доменному та прокатному виробництві в якості вогнетривника 4,5 розряду, незвільненого бригадира вогнетривників 5 розряду, майстра по ремонту металургійних печей, постійно та повний робочий день був зайнятий на гарячих роботах по ремонту металургійних печей в період з 26.02.1990 року по 30.06.2003 року.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

В період роботи заявника діяли Списки № 1 і № 2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 та постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. № 36.

Згідно із п. 1 (Доменне виробництво) розділу III "Металургійне виробництво" Списку № 1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 та постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. № 36 правом на пільгову пенсію користуються вогнетривники, зайняті на гарячих роботах.

При цьому п. 1 (Доменне виробництво) розділу III "Металургійне виробництво" Списку № 2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 та постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. № 36 правом на пільгову пенсію користуються вогнетривники.

Таким чином, в даному випадку визначальним чинником віднесення посади в вогнетривник до Списку № 1 чи Списку № 2 є зайнятість особи саме на гарячих роботах.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що довідка, яка уточнює особливий характер роботи або умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії від 20.04.2004 року № 188 є належним доказом того, що позивач працював саме на гарячих роботах, у зв`язку з чим період його роботи з 26.02.1990 року по 30.06.2003 року має бути зарахований до пільгового стажу за Списком № 1.

Вказана довідка надавалась позивачем разом із заявою про призначення пенсії та була надана до розгляду комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровській області, проте під час вирішення питання про зарахування спірного періоду роботи не була взята до уваги без жодного обґрунтування причин таких дій.

З урахуванням зазначених обставин суд вважає, що Рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровській області від 27.06.2019 року № 6 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе, вийти за межі позовних вимог з метою захисту прав позивача та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 11.05.2019 року з урахуванням висновків суду зазначених в цьому рішенні.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

При цьому відповідачем не доведено належними доказами правомірності своєї відмови у призначенні позивачу пенсії за віком, з урахуванням чого суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, тому судові витрати в розмірі 768,40 грн. підлягають стягненню на користь позивача з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій і рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 26 лютого 1990 року по 30 червня 2003 року .

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області(вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) від 27 червня 2019 року № 6.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) період роботи з 26 лютого 1990 року по 30 червня 2003 року на посадах вогнетривника, незвільненого бригадира вогнетривників, майстра по ремонту металургійних печей комплексної дільниці № 2 на Дочірньому підприємстві Дніпродзержинське спеціалізоване управління №1 по ремонту металургійних печей та устаткування ВАТ «Дніпродомнаремонт» до пільгового стажу роботи за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 11.05.2019 року про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду по даній справі.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна