Справа № 340/1060/19
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 340/1060/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Баранник Н.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 в адміністративній справі №340/1060/19 ухвалену суддею Жук Р.В., по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила суд визнати протиправною бездіяльність Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про надання дозволу на імміграцію в Україну від 03.10.2017 року; ) зобов`язати Управління державної міграційної служби в Кіровоградській області у встановлені строки повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року про надання дозволу на імміграцію в Україну від 03.10.2017 року; встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 адміністративний позов задоволено частково зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на імміграцію в Україну від 03.10.2017 року з урахуванням висновків суду, та прийняти законне та обґрунтоване рішення. .У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати (судовий збір) у розмірі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області. Зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області подати звіт про виконання рішення суду у строк - один місяць з дня набрання чинності рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №340/1060/19.

Не погодившись з рішенням суду , Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, де просило скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у зв`язку із тим, що час, необхідний на здійснення вказаних заходів, перевищує строк надання звіту до суду про виконання рішення, суд зобов`язує відповідача виконати його вимоги, які технічно та, відповідно до законодавства виконати не можливо, оскільки це призведе до порушення вимог Закону №2491-ІІІ та порядку №1983.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини по справі, колегія суддів, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджено, Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.09.2018 року у справі №1140/1954/18 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі, визнано протиправним рішення Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області про відмову у наданні дозволу на імміграцію в Україну за №1/5-195 від 04 червня 2018 року (а.с.8-11).

Рішення суду від 26.09.2018 року у справі №1140/1954/18 набрало законної сили 12.11.2018 року.

Так, судом, у рішенні від 26.09.2018 року по справі №1140/1954/18 встановлено, що особа без громадянства ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.08.2016 року отримала посвідку на тимчасове проживання на території України, термін дії якого продовжено Управлінням Державної міграційної служби у Кіровоградській області до 09.08.2018 року.

ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в Україні за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що ОСОБА_2 має у власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Листом №1/5-196 від 08.06.2018 року управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області повідомило позивачку про відмову у наданні дозволу на імміграцію та надано копію Рішення про відмову у наданні дозволу на імміграцію в Україну №1/5-195 від 04.06.2018 року.

Відповідно до ст.26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, які знаходяться в Україні на законних підставах користуються тими ж правами та свободами, а також несуть такі ж самі обов`язки, що і громадяни України.

Згідно ст.1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 р. №3773-VI (далі - Закон №3773-VI) іноземець це особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав; особа без громадянства - особа, яку жодна держава відповідно до свого законодавства не вважає своїм громадянином.

Приписами ч.16 ст.4 Закону №3773-VI встановлено, що іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства визначаються Законом України №2491-ІІІ від 07 червня 2001 року "Про імміграцію" (далі - Закон №2491-ІІІ).

Відповідно до ст.1 Закону №2491-ІІІ, імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання; іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання; дозвіл на імміграцію - рішення, що надає право іноземцям та особам без громадянства на імміграцію.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону №2491-ІІІ, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції: організовує роботу з прийняття заяв разом із визначеними цим Законом документами щодо надання дозволу на імміграцію від осіб, які перебувають в Україні на законних підставах; організовує роботу з перевірки правильності оформлення документів щодо надання дозволу на імміграцію, виконання умов для надання такого дозволу, відсутності підстав для відмови у його наданні; організовує роботу з прийняття рішень про надання дозволу на імміграцію, про відмову у наданні дозволу на імміграцію, про скасування дозволу на імміграцію та видання копій цих рішень особам, яких вони стосуються.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №2491-ІІІ, дозвіл на імміграцію надається в межах квоти імміграції.

Згідно з п.6 ч.2 ст.4 Закону №2491-ІІІ, квота імміграції встановлюється Кабінетом Міністрів України у визначеному ним порядку по категоріях іммігрантів батьки, чоловік (дружина) іммігранта та його неповнолітні діти.

Дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається, зокрема одному з подружжя, якщо другий з подружжя, з яким він перебуває у шлюбі понад два роки, є громадянином України, дітям і батькам громадян України (п.1 ч.3 ст.4 Закону №2491-ІІІ).

Стаття 9 Закону №2491-ІІІ встановлює умови, порядок та перелік документів, необхідних для вирішення питання про надання дозволу на імміграцію. Так, заяви про надання дозволу на імміграцію подаються: 1) особами, які постійно проживають за межами України, - до дипломатичних представництв та консульських установ України за кордоном за місцем їх постійного проживання; 2) особами, які перебувають в Україні на законних підставах, - до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції.

Заяву про надання дозволу на імміграцію заявник подає особисто до відповідного органу державної влади. За наявності поважних причин (хвороба заявника, стихійне лихо тощо) заява може надсилатися поштою або за дорученням заявника, посвідченим нотаріально, подаватися іншою особою.

Для надання дозволу на імміграцію до заяви додаються такі документи: 1) три фотокартки; 2) копія документа, що посвідчує особу; 3) документ про місце проживання особи; 4) відомості про склад сім`ї, копія свідоцтва про шлюб (якщо особа, яка подає заяву, перебуває в шлюбі); 5) документ про те, що особа не є хворою на хронічний алкоголізм, токсикоманію, наркоманію або інфекційні захворювання, перелік яких визначено центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Крім зазначених документів подаються для осіб, зазначених у пункті 6 частини другої статті 4 цього Закону, - копії документів, що засвідчують їх родинні стосунки з іммігрантом, і документ про те, що іммігрант не заперечує проти їх імміграції та гарантує їм фінансове забезпечення на рівні не нижчому від прожиткового мінімуму, встановленого в Україні.

У разі неподання особою всіх визначених цим Законом документів заява про надання дозволу на імміграцію не приймається.

Термін розгляду заяви про надання дозволу на імміграцію не може перевищувати одного року з дня її подання.

З аналізу вищенаведених норм Закону вбачається, що для оформлення дозволу на імміграцію заявник повинен подати заяву з доданням певного пакету документів. У разі ж ненадання особою повного пакету документів, заява про надання дозволу на імміграцію не приймається та дозвіл на імміграцію не видається.

Процедуру провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію іноземцям та особам без громадянства, які іммігрують в Україну (далі - іммігранти), поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень (далі - провадження у справах з питань імміграції), а також компетенцію центральних органів виконавчої влади та підпорядкованих їм органів, які забезпечують виконання законодавства про імміграцію визначено Порядком провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 р. №1983 (далі по тексту Порядок №1983).

Відповідно до п.12 Порядку №1983 територіальні підрозділи за місцем проживання, до яких подано заяви про надання дозволу на імміграцію:

- формують справи, перевіряють підстави, законність перебування в Україні іммігрантів, справжність поданих документів та відповідність їх оформлення вимогам законодавства, у разі потреби погоджують це питання з органами місцевого самоврядування, у межах своєї компетенції з`ясовують питання щодо наявності чи відсутності підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію;

- надсилають у місячний термін разом з матеріалами справи інформацію про результати їх розгляду територіальним органам або підрозділам (відповідно до категорії іммігрантів). Справи, прийняття рішення за якими належить до компетенції Департаменту чи територіальних органів, надсилаються територіальним органам, в інших випадках - територіальним підрозділам;

- здійснюють провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію, якщо таке провадження належить до їх компетенції.

Територіальні органи і підрозділи після отримання документів від зазначених у пунктах 12 і 13 цього Порядку органів перевіряють у місячний термін правильність їх оформлення, з`ясовують у межах своєї компетенції питання щодо наявності чи відсутності підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію, передбачених статтею 10 Закону України "Про імміграцію", надсилають відповідні запити до МВС, органів Національної поліції, регіональних органів СБУ, Робочого апарату Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужби.

МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ, Робочий апарат Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужба проводять відповідно до компетенції у місячний строк після надходження таких запитів перевірку з метою виявлення осіб, яким дозвіл на імміграцію не надається. Про результати перевірки інформується орган, який надіслав запит.

Термін перевірки може бути продовжений, але не більше ніж на один місяць (п.14 Порядку №1983).

Відповідно до п.16 Порядку №1983 у разі коли прийняття рішення щодо надання дозволу на імміграцію належить до компетенції територіальних органів і підрозділів, ці органи аналізують у місячний термін отриману від зазначених в абзаці другому пункту 14 цього Порядку органів інформацію та на підставі матеріалів справи приймають рішення про надання дозволу на імміграцію чи про відмову у наданні такого дозволу.

Згідно з п.17 Порядку №1983 встановлено, що ДМС перевіряє у місячний термін правильність оформлення документів, що надійшли від зазначених у пунктах 13 і 15 цього Порядку органів, вивчає відповідність наведених підстав, визначених статтею 4 Закону України "Про імміграцію", з`ясовує питання щодо наявності чи відсутності підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію відповідно до статті 10 Закону України "Про імміграцію" у разі потреби, надсилає запит до МВС, органів Національної поліції, СБУ та Робочого апарату Укрбюро Інтерполу. Запит до Держприкордонслужби надсилається тільки стосовно тих осіб, клопотання яких надійшли через МЗС.

Органи, які прийняли рішення про надання дозволу на імміграцію або про відмову у наданні такого дозволу, надсилають його копію протягом двох тижнів безпосередньо заявнику або через МЗС відповідній закордонній дипломатичній установі України (п.20 Порядку №1983).

З аналізу вищевикладеного слідує, що прийняття рішення про надання дозволу на імміграцію належить до компетенції відповідних державних органів, які на підставі заяви іммігранта, аналізу отриманої інформації, матеріалів справи приймають рішення про надання дозволу на імміграцію чи про відмову у наданні такого дозволу.

У свою чергу, підстави для відмови у наданні дозволу на імміграцію визначені статтею 10 Закону №2491-ІІІ, а саме, дозвіл на імміграцію не надається: 1) особам, засудженим до позбавлення волі на строк більше одного року за вчинення діяння, що відповідно до законів України визнається злочином, якщо судимість не погашена і не знята у встановленому законом порядку; 2) особам, які вчинили злочин проти миру, воєнний злочин або злочин проти людяності та людства, як їх визначено в міжнародному праві, або розшукуються у зв`язку із вчиненням діяння, що відповідно до законів України визнається тяжким злочином, або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, досудове розслідування якого не закінчено; 3) особам, хворим на хронічний алкоголізм, токсикоманію, наркоманію або інфекційні захворювання, перелік яких визначено центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; 4) особам, які в заявах про надання дозволу на імміграцію зазначили свідомо неправдиві відомості чи подали підроблені документи; 5) особам, яким на підставі закону заборонено в`їзд на територію України; 6) в інших випадках, передбачених законами України.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 26.09.2018 року по справі №1140/1954/18 також встановлено, що 03.10.2017 року позивач звернулася до Кіровоградського РС УДМС України в Кіровоградській області із заявою про надання дозволу на імміграцію, у зв`язку з перебуванням у шлюбі з громадянином України, понад два роки. До заяви додавши документи, визначені Законом України "Про імміграцію".

02.11.2017 року за №3501.5-13388/35.1-17 надіслано запит до міжнародного поліцейського співробітництва ГУНПУ в Кіровоградській області про перевірку осіб за обліками Інтерполу. Відповідь з ГУНПУ в Кіровоградській області надійшла 16.11.2017 вх.867/1/3501-17ЕД, якою повідомлено, що перевіркою по базі даних Інтерполу вказані у запиті - ОСОБА_1 не значиться.

Також, 02.11.2017 до Державної прикордонної служби України надіслано запит за №3501.5-13387/35.1-17. Відповідь надійшла 23.11.2017 вх.№10155/1/3501-17, де зазначено, що інформація щодо заборони в`їзду зазначеної особи, відсутня.

03 листопада 2017 за №3501.5-13472/35.1-17 надіслано запит до ГУНПУ в Кіровоградській області. 29 листопада 2017 надійшла відповідь, де зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась.

03 листопада 2017 направлено запит начальнику Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Кіровоградській області щодо громадянки ОСОБА_1 та вимогу на особу без громадянства, яка порушила клопотання про надання дозволу на імміграцію. У довідці № (відповідь на запит) зазначено, що відомості щодо ОСОБА_1 у ОСК ГУНПУ України в Кіровоградській області та ОСК МВС України, відсутні.

Судом встановлено, що 03.11.2017 надіслано запит №1/5-265 до заступника начальника УСБУ в Кіровоградській області з проханням повідомити думку про можливість задоволення заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на імміграцію в Україну. У відповіді на запит УСБУ (лист №61/кр/2714/нт від 02.05.2018) зазначено, що на підставі абзацу другого п. 9 Постанови КМУ від 26.12.2002 №1983 та п.4 ст.10 Закону України "Про імміграцію" вважають за доцільне відмовити особі без громадянства ОСОБА_1 у наданні дозволу на імміграцію в Україну.

У висновку про відмову у наданні дозволу на імміграцію в Україну особі без громадянства (Палестина) ОСОБА_1 зазначено, що під час перевірки особової справи ОСОБА_1 встановлено, що у свідоцтві про шлюб НОМЕР_6, виданого 12.08.2015 р. Палестинською Національною Адміністрацією в графі "Посвідчення особи/документ №" документом, який посвідчує особу ОСОБА_2 зазначене палестинське посвідчення особи № НОМЕР_1 та український закордонний паспорт № НОМЕР_2 . Також встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець Палестини, Указом Президента України від 28.05.2005 року № 886/2005 прийнятий до громадянства України; 04.10.2005 Кіровським ВМ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області вказаний громадянин документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 та 13.06.2016 УДМС України в Кіровоградській області документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_4 , строком дії до 13.06.2026. Тож, у свідоцтві про шлюб номер паспорта громадянина України для виїзду за кордон ( НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 не відповідає номеру діючого паспорта ( НОМЕР_5 ).

04 червня 2018 року заступником начальника Управління ДМС України в Кіровоградській області прийнято рішення №1/5-195 про відмову у наданні дозволу на імміграцію в Україну щодо особи без громадянства ОСОБА_1 на підставі п.4 ч.1 ст.10 Закону України "Про імміграцію".

Отже, суд, у рішенні від 26.09.2018 року по справі №1104/1954/18 дійшов висновку, що внесення до документів неправдивих відомостей означає включення інформації до офіційного документа, яка повністю або частково не відповідає дійсності. При цьому форма документа та всі його реквізити відповідають необхідним вимогам. Так як в свідоцтві про шлюб № НОМЕР_6 , копія якого додана до матеріалів справи, в графі "Посвідчення особи/документ №" зазначено саме реквізити паспорта громадянина України ОСОБА_2 НОМЕР_7 , який для Палестини і є українським закордонним паспортом.

Таким чином, суд погоджується з висновками відповідача, що рішенням від 26.09.2018 року у справі №1140/1954/18, його не було зобов`язано повторно розглядати заяву ОСОБА_1 від 03.10.2017 року.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому згідно ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 17 жовтня 2019 року та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Ю.В. Дурасова

суддя Н.П. Баранник