Справа № 640/2996/19
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 листопада 2019 року № 640/2996/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрянської Я.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Національної поліції України

про визнання протиправним рішення, скасування наказу від 28.01.2019р. №86 о/с, поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Національної поліції України, в якому позивач просить суд:

1) визнати протиправним рішення Національної поліції України в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 4 (у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" підполковника поліції ОСОБА_1 ;

2) скасувати наказ Національної поліції України від 28.01.2019р. №86 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 4 (у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" підполковника поліції ОСОБА_1 ;

3) поновити підполковника поліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу оброблення інформації управління організаційного, правового та технічного забезпечення Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України та/або на рівнозначній посаді;

3) стягнути з Національної поліції України грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову позивач зазначив про порушення процедури звільнення, що виразилося у недотриманні обов`язку роботодавця запропонувати йому іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції. 28.01.2019р. перебував на лікуванні. Однак, його протиправно було звільнено оскаржуваним наказом.

Ухвалою суду від 19.03.2019р. відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого вважає позовні вимоги необґрунтованими. Вказує, що процедуру звільнення позивача було проведено у відповідності до вимог чинного законодавства України, підстави для скасування наказу відсутні. У зв`язку з чим просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

11.09.2017р. ОСОБА_1 призначений на посаду заступника начальника відділу оброблення інформації управління організаційного, правового та технічного забезпечення Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України.

Наказом Національної поліції України від 28.11.2018р. № 1097 затверджений перелік змін у штатах Національної поліції України у тому числі по Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва, згідно якого в управлінні організаційного, правового та технічного забезпечення Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва реорганізовано відділ оброблення інформації - скорочено всі посади, включно з посадою заступника начальника відділу, на якій перебував ОСОБА_1

28.11.2018р. позивача попереджено про те, що посада, яку він обіймає буде скорочена та про наступне можливе звільнення зі служби в поліції (а.с. 47).

Наказом Національної поліції України від 28.01.2019р. №86 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 4 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) (а.с. 26).

Вважаючи вказаний наказ протиправним та таким, що був прийнятий з порушенням вимог ЗУ «Про національну поліцію» та КЗпП України, позивач звернувся з позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Оцінивши надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Частиною 1 статті 68 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.

Відповідно до частини 2 статті 68 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті.

Згідно з частиною 3 статті 68 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 цього Закону.

Перебування поліцейського, посада якого скорочена, на лікарняному, у відрядженні чи у відпустці не є перешкодою для його призначення на іншу посаду або звільнення зі служби в поліції відповідно до положень цієї статті, за умови його персонального у письмовій формі попередження у встановлений законом строк, що передбачено частиною 4 статті 68 Закону України "Про Національну поліцію".

У відповідності до частини 5 статті 68 Закону України "Про Національну поліцію" переважне право на залишення на службі в поліції при реорганізації надається поліцейським з більш високими кваліфікацією та досягненнями у службовій діяльності. За рівних умов щодо кваліфікації та досягнень у службовій діяльності перевага в залишенні на службі надається особам, які мають таке право відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до змісту частини 1 статті 65 Закону України "Про Національну поліцію" переміщення поліцейських здійснюється на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду.

Частинами 8, 9 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення. Переведення поліцейського здійснюється на підставі єдиного наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський.

Встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) установи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов`язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи. Тобто, у разі скорочення штатів, особі, посада якої скорочується, повинно бути запропоновано рівнозначну посаду, а у разі її відсутності - іншу посаду відповідно до її кваліфікації та досвіду роботи. Лише відмова особи від запропонованої посади дає підстави для звільнення працівника у зв`язку зі скороченням штатів.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 12.04.2018р. по справі № 804/3787/17 та Верховний Суд України у постанові від 19 січня 2016 року по справі №21-2225а15.

Таким чином, доводи відповідача про те, що відбулось скорочення всіх посад в управлінні організаційного, правового та технічного забезпечення Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва реорганізовано відділ оброблення інформації, тому у відповідача відсутнє зобов`язання по працевлаштуванню вивільненого працівника, є необґрунтованими, безпідставними та не узгоджуються з наведеними нормами Закону, оскільки переведення поліцейського повинно здійснюватися за його ініціативою або за ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.

З урахуванням наведеного, після вручення персонального попередження про можливе наступне звільнення зі служби в поліції відповідачу протягом двох місяців слід було вирішити питання щодо можливості призначення позивача на іншу посаду в поліції, з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків.

Судом встановлено, що відповідачем під час вирішення питання щодо звільнення позивача зі служби оцінка його кваліфікації та досягнень у службовій діяльності, з`ясування можливості подальшого проходження служби у поліції, з урахуванням його особистих якостей, досвіду роботи, не здійснювалися.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Як зазначено в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України «Про розв`язання спорів, що виникають з відносин публічної служби» від 26.05.2010 року №753/11/13-10, розглядаючи справи про звільнення публічного службовця з посади, суди повинні встановити, чи вжито адміністрацією публічного органу всіх зусиль для переміщення або переведення публічного службовця, чи іншого його працевлаштування, як це прямо передбачено частиною другою статті 40 Кодексу законів про працю України.

Крім того згідно з п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року №9, розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, суди зобов`язані з`ясувати, зокрема, чи дійсно працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

При цьому будь-яких доказів неможливості переведення позивача в Національній поліції України на іншу роботу відповідачем не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Національної поліції України від 28.01.2019р. №86 о/с в частині звільнення позивача та відповідно задоволенню підлягає позовна вимога про поновлення позивача на службі в Національній поліції на посаді заступника начальника відділу оброблення інформації управління організаційного, правового та технічного забезпечення Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України з 29.01.2019р.

В даному випадку суд враховує також правові позиції, які викладені у постанові Верховного Суду України від 28.10.2014р. та у постанові Верховного Суду від 05.09.2019р. (справа № 823/1973/16), відповідно до яких у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

При цьому, суд звертає увагу, що, в разі відсутності посади позивача (з об`ємом повноважень, які існували на дату звільнення) роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику іншу посаду відповідно до його кваліфікації, з урахуванням досвіду його роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, чого в даному випадку відповідачем зроблено не було. Таким чином відповідач не дотримався процедури, передбаченої частинами 1 та 2 статті 68 ЗУ «Про Національну поліцію», що є підставою для визнання протиправним та скасування спірного наказу в частині звільнення позивача та поновлення його на службі в поліції на посаді, яку обіймав до свого звільнення.

Згідно із частинами 1, 2 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Обчислення середньої заробітної плати проводиться відповідно до Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 квітня 2016 року № 260 (далі - Порядок №260).

Відповідно до пункту 6 Порядку № 260 поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Згідно з пунктом 9 Порядку № 260, при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Зі змісту Порядку № 260, який є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин, вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Згідно з довідкою Національної поліції України від 09.01.2019р. № 29/5 заробітна плата ОСОБА_1 за останні два повних календарних місяці роботи перед звільненням склала 16214, 56 грн та 29284, 56 грн. Таким чином середня заробітна плата позивача становить 22749, 56 грн.

Загальна тривалість вимушеного прогулу ОСОБА_1 за період з 29.01.2019 року по 12.11.2019 року склала 9 місяців та у січні - 3 календарних дні і у листопаді - 12 календарних днів.

За таких умов розмір грошового забезпечення позивача за час вимушеного прогулу становить 216 047, 44 грн.:

- за січень 2019 року - 22749,56 грн./31*3= 2201, 57 грн.,

- за період з лютого по жовтень 2019 року - 22749, 56 грн.*9 місяців = 204746, 04 грн.,

- за листопад 2019 року - 22749, 56 грн./30*12= 9099, 83 грн.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Частиною 2 статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищенаведеного, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, а також доводи стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправним рішення Національної поліції України в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 4 (у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" підполковника поліції ОСОБА_1 .

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України від 28.01.2019р. №86 о/с «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_1.

3. Поновити підполковника поліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу оброблення інформації управління організаційного, правового та технічного забезпечення Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України з 29.01.2019р.

4. Стягнути з Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.01.2019р. по 12.11.2019р. у розмірі 216047 грн. (двісті шістнаддцять тисяч сорок сім грн.) 44 копійки.

5. Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу оброблення інформації управління організаційного, правового та технічного забезпечення Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України та стягнення заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 22749 гривень (двадцять дві тисячі сімсот сорок дев`ять грн.) 56 копійок.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Я.І. Добрянська