Справа № 460/2456/17
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/11222/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довгої О.І.,

судді Глушка І.В.,

судді Запотічного І.І.

секретар судового засідання Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 12 серпня 2019 року (головуючий суддя Карпин І.М., м.Яворів, Львівська область) у справі № 460/2456/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

20 червня 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася в суд першої інстанції з позовом до Львівської митниці ДФС (далі - відповідач), в якому просила скасувати постанову №1556/20900/17 в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням Скоромного Я.І. у справі про порушення митних правил.

В обґрунтування вимог адміністративного позову ОСОБА_1 покликалась на те, що постановою відповідача її притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України (далі - МК України). Позивач вважала таке рішення протиправним та незаконним, прийнятим без з`ясування усіх обставини справи.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 12 серпня 2019 року позов задоволено: скасовано постанову виконуючого обов`язки заступника начальника Львівської митниці ДФС Скромного Ярослава Ігоровича у справі про порушення митних правил № 1556/20900/17 від 22.06.2017 про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду Львівська митниця ДФС оскаржила його подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Вважає, що оскаржуване рішення винесене без належного з`ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить його скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання на розгляд справи не з`явились. Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). З урахуванням положень статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відтак, згідно ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржене судове рішення - скасувати, з огляду на наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що 05 травня 2017 року близько 11 год. 06 хв. в зону митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС, в`їхав автомобіль марки «SKODA» номерний знак НОМЕР_1 , в якому в якості пасажира прямувала ОСОБА_1 .

У ході митного контролю вказаного транспортного засобу в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України було встановлено, що 15 квітня 2017 року, через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС, ОСОБА_1 ввезла на митну територію України автомобіль марки «Renault Espace» кузов НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_1 , без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст.95 МК України для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб). Згідно з інформацією з автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» цей транспортний засіб, з митної території України станом на 05 травня 2017 року громадянка України ОСОБА_1 не вивозила та у інший митний режим, його не помістила.

05 травня 2017 року відповідачем складено протокол про порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України, а 12 червня 2017 року, на підставі вказаного протоколу, в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням Скоромним Я.І. винесено постанову у справі №1556/20900/17, згідно якої позивача визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. за перевищення встановленого МК України строку доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до митного органу більше ніж на десять діб.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернулась до суду з позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що постанова Львівської митниці ДФС № 1556/20900/17 від 12 червня 2017 року про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 8 500,00 грн., винесена правомірно, однак позивач звільнена від адміністративної відповідальності за ст.470 МК України на підставі абзацу другого п.93 розділу XXI Прикінцеві та перехідні положення МК України та приписів ст.8 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині звільнення позивача від адміністративної відповідальності за ст.470 МК України на підставі абзацу другого п.93 розділу XXI Прикінцеві та перехідні положення МК України з огляду на наступне.

З наявного в матеріалах справи листа Волинської ДФС №ДЗН-1473/28/03-70-19-03 від 02 травня 2019 року, адресованого позивачу, вбачається, що ОСОБА_1 добровільно сплатила до державного бюджету кошти в сумі, що дорівнюють розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідно до Закону України « Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобі на митну територію України» від 08 листопада 2018 року №2612-VIII (далі - Закон №2612-VIII ).

Строки транзитних перевезень автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб) - п.1 ч.1 ст.95 МК України.

Відповідно до ч.1 ст.246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії (ч.5 ст.255 МК України).

Апеляційний суд зазначає, що Законом, що набув чинності 25 листопада 2018, були внесені зміни до Митного кодексу України, а саме пункт 13 Закону №2612-VIII вносив зміни до розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України, який було доповнено пунктом 9-2 та 9-3 такого змісту: «Тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та ввезені на митну територію України в період з 1 січня 2015 року до дня набрання чинності цим Законом і перебувають у митних режимах тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється з виконанням митних формальностей відповідно до тимчасового порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. До набрання чинності тимчасовим порядком, визначеним абзацом першим цього пункту, митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД, здійснюється в порядку, передбаченому законодавством.

Пунктом 9-3 встановлено, що протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту».

Статтею 494 Митного кодексу України передбачено, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до ст. 460 Митного кодексу України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.470 МК України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 КУпАП - питання адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

З аналізу вищезазначених норм апеляційний суд вважає, що норми Закону №2612 не можуть бути поширені на спірні правовідносини, оскільки позивач оформила митну декларацію №UA205090/2019/028603 лише 20 лютого 2019 року, та добровільно сплатила до державного бюджету кошти у встановленому законом розмірі, проте строк дії транзитного перевезення автомобіля закінчився 25 квітня 2017 року.

Відтак, враховуючи те, що на час прийняття оспореної постанови від 12 червня 2017 року позивач не вчиняла дії, спрямовані на розмитнення ввезеного нею автомобіля, відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування акцизним податком легкових транспортних засобів» та Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», що набрали чинності 25.11.2018, хоча про факт порушення митних правил останній був обізнаний, а митне оформлення транспортного засобу закінчено 20 лютого 2019, то, відповідно, позивач не може бути звільнена від відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, оскільки митне оформлення транспортного засобу позивач здійснила після набрання юридичної сили оскаржуваної постанови та її виконання.

Оскільки позивач, до винесення відповідачем постанови у справі про порушення митних правил № 6296/20900/18 жодних дій щодо початку митного оформлення транспортного засобу не вчиняла, відтак вона не стала суб`єктом правовідносин, які б передбачали звільнення її від відповідальності. При цьому суд зазначає, що на момент прийняття відповідачем оспореного рішення, обставини щодо сплати позивачем добровільного внеску не існувало. Суд же оцінює правомірність рішення відповідача з урахуванням обставини, які існували на момент прийняття такого рішення.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з. ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та прийняв рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому оскаржене рішення слід скасувати з прийняттям нового.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Згідно частини четвертої цієї ж статті зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись ст.243, 246, 250, 272, 286 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС задовольнити.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 12 серпня 2019 року у справі № 460/2456/17 скасувати, прийняти нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний