Справа № 160/6502/19
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2019 року Справа № 160/6502/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Бурцевій Я.Е.
представника позивача Капрана Р.В.
представника відповідача Чередниченко Я.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Науково-виробниче об`єднання "ПАВЛОГРАДСЬКИЙ ХІМІЧНИЙ ЗАВОД" до Східного офісу Держаудитслужби про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування висновку, -
Державне підприємство "Науково-виробниче об`єднання "ПАВЛОГРАДСЬКИЙ ХІМІЧНИЙ ЗАВОД" (далі - ДП НВО ПАВЛОГРАДСЬКИЙ ХІМІЧНИЙ ЗАВОД, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Східного офісу Держаудитслужби (далі - відповідач), в якій позивач просить (з урахуванням уточненої позовної заяви):
- визнати протиправними дії Східного офісу Держаудитслужби про проведенню моніторингу за номером ID №UА-М-2019-06-13-000023;
- визнати протиправним та скасувати висновок Східного офісу Держаудитслужби від 27.06.2019 року №245 про результати моніторингу (ID №UА-М-2019-06-13-000023).
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що відповідачем проведено моніторинг закупівлі №UА-2019-05-16-003146-а, предмет закупівлі - робочі комбінезони, за результатами якого складено та оприлюднено висновок, який на думку позивача є необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Позивач зазначає, що висновок відповідача про те, що позивачем порушено вимоги статті 4 Закону України Про публічні закупівлі є помилковим, оскільки позивач не є замовником у розумінні пункту 9 частини 1 статті 1 Закону України Про публічні закупівлі, а відтак не зобов`язаний оприлюднювати річний план закупівель. Зазначає, що підприємство зобов`язане розміщувати в системі «Prozorro» лише звіт про укладання договору про закупівлю товарів, робіт і послуг за кошти підприємства, у відповідності до вимог частини 1 статті 75 Господарського кодексу України. Оскаржуваний висновок складено з порушенням форми, встановленої наказом Держаудитслужби України від 23.04.2018 року №86, оскільки в пункті 3 вступної частини висновку вказано унікальний номер звіту про укладений договір, тоді як мав бути зазначений унікальний номер оголошення. Крім іншого, зазначає, що у висновку відповідача відсутні відомості про найменування суб`єкта нормотворення, дату прийняття нормативно-правового акта, дату і номер його державної реєстрації в Міністерстві юстиції України; не конкретизовано яких саме заходів має вжити позивач. Також, позивач вказує, що моніторинг може здійснюватися лише щодо публічних закупівель, на які розповсюджуються дія Закону України Про публічні закупівлі, відтак дії відповідача по проведенню моніторингу закупівлі, яка не є публічною закупівлею в розумінні Закону, є протиправними та незаконними.
Ухвалою суду від 16.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.
Представник Східного офісу Держаудитслужби надав до суду відзив на позов, у якому просив суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що відповідачем здійснено моніторинг закупівлі позивача №UА-2019-05-16-003146-а, за результатами якого складено висновок №245, у якому встановлено порушення позивачем частини 1 статті 4 Закону України Про публічні закупівлі. Відповідач зазначає, що позивач є замовником у розумінні пункту 9 частини 1 статті 1 Закону України Про публічні закупівлі, оскільки засновником підприємства з часткою у статутному капіталі у розмірі 100% є Міністерство економічного розвитку і торгівлі України. Крім того, основним видом економічної діяльності підприємства є виробництво вибухових речовин. В свою чергу, пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України Про публічні закупівлі визначено, що діяльність в окремих сферах господарювання - діяльність, що здійснюється в одній або декількох з таких сфер, зокрема, розроблення, виготовлення, реалізація, ремонт, модернізація та утилізація озброєння, військової техніки, військової зброї і боєприпасів до неї, організація, координація, а також безпосереднє постачання товарів, виконання робіт та надання послуг на виконання державного оборонного замовлення. Таким чином, замовником проведено закупівлю товару без оприлюднення річного плату, додатку до річного плану на веб-порталі Уповноваженого органі і інформаційній системі закупівель, що не відповідає вимогам частини 1 статті 4 Закону України Про публічні закупівлі. З урахуванням вищевикладеного, на думку відповідача оскаржуваний висновок є законним, обґрунтованим, прийнятим з урахуванням положень чинного законодавства та скасуванню не підлягає.
Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, у якій підтримав доводи, викладені у позовній заяві та додатково зазначив, що у статті 1 Закону України Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання надано визначення поняттям товари військового призначення та послуги військового призначення. У цьому ж Законі передбачено умови, за яких підприємства можуть здійснювати експорт, імпорт товарів військового призначення та товарів, які містять відомості, що становлять державну таємницю, Такі підприємства визначені у постанові Кабінету Міністрів України №1228 від 12.07.1999 року. Підприємство позивача у вказаному переліку відсутнє. Наявність у статуті підприємства позивача видів діяльності, згідно яких підприємство теоретично можливо б було віднести до замовника, що здійснює діяльність в окремих сферах господарювання, свідчить лише про наявність даного виду діяльності в статуті підприємства, а не фактичне здійснення підприємством відповідного виду діяльності.
Представник відповідача надав до суду заперечення на відповідь, у яких підтримав доводи, викладені у відзиві на позов та додатково зазначив, що висновок за результатами моніторингу складається у формі електронного документа та заповнюється відповідно до встановленої форми висновку про результати моніторингу закупівлі. Не передбачено зазначення номеру та дати висновку про результати моніторингу закупівлі, що оприлюднюється в електронній системі закупівлі. Зазначає, що в оскаржуваному висновку вказано, що за результатами моніторингу питання відображення закупівлі у річному плані (додатку) встановлено порушення частини 1 статті 4 Закону України Про публічні закупівлі. В даному випадку посилання було саме на закон, а не нормативно-правовий акт суб`єкта владних повноважень, тому при зазначенні структурної одиниці закону зазначається тільки її заголовок. Отже, твердження представника позивача про відсутність відомостей в оскаржуваному рішенні найменування суб`єкта нормотворення, дати прийняття нормативно-правового акту, дати і номеру його державної реєстрації в Міністерстві юстиції України є безпідставними.
08.08.2019 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 11.09.2019 року; 11.09.2019 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 25.09.2019 року; 25.09.2019 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 01.10.2019 року; 01.10.2019 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 15.10.2019 року; 15.10.2019 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 21.10.2019 року.
За письмовою згодою учасників справи розгляд справи по суті відбувся 21.10.2019 року після закриття підготовчого провадження.
В судовому засіданні 21.10.2019 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов. Представник відповідача проти позову заперечувала та просила суд відмовити у його задоволенні.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 16.05.2019 року позивачем оприлюднено в електронній системі закупівель «Prozorro» закупівлю товару ДК 021:2015:18114000-1 - Робочі комбінезони очікуваною вартістю 996000 грн., унікальний номер UA-2019-05-16-003149-a.
12.06.2019 року начальником Східного офісу Держаудитслужби видано наказ №111 про початок здійснення моніторингу закупівель згідно із переліком, серед яких також була включена закупівля ДП НВО ПАВЛОГРАДСЬКИЙ ХІМІЧНИЙ ЗАВОД від 16.05.2019 року, унікальний номер якої UA-2019-05-16-003149-a, який оприлюднений в електронній системі закупівель.
В межах проведення моніторингу публічної закупівлі, 14.06.2019 року відповідачем оприлюднено на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель запит до позивача «Про надання пояснень» щодо того чому закупівлю очікуваною вартістю 996000 грн (ДК 021:2015:18114000-1 - Робочі комбінезони) проведено на веб-порталі Уповноваженого органу в інформаційній системі закупівель «Prozorro» без оприлюднення річного плану, додатку до річного плану, що не відповідає вимогам частини 1 статті 4 Закону України Про публічні закупівлі.
20.06.2019 року позивачем оприлюднено на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель відповідь на запит відповідача від 14.06.2019 року, у якій зазначено, що ДП НВО ПАВЛОГРАДСЬКИЙ ХІМІЧНИЙ ЗАВОД не є замовником у розумінні Закону України Про публічні закупівлі, оскільки відповідно до статуту є державним комерційним підприємством, яке утворено з метою одержання прибутку за рахунок науково-дослідної, виробничої та підприємницької діяльності у сфері реалізації основних напрямків та розвитку виробництва хімічної продукції, та інших видів виробничої діяльності. ДП НВО ПАВЛОГРАДСЬКИЙ ХІМІЧНИЙ ЗАВОД не забезпечує ні потреби держави, ні територіальної громади, не є одержувачем бюджетних коштів. Всі договори, які укладаються підприємством носять комерційний характер. ДП НВО ПАВЛОГРАДСЬКИЙ ХІМІЧНИЙ ЗАВОД також не відноситься до замовників, які здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання. Таким чином, ДП НВО ПАВЛОГРАДСЬКИЙ ХІМІЧНИЙ ЗАВОД не зобов`язане ні оприлюднювати річний план закупівель, ні здійснювати процедуру закупівлі у відповідності з вимогами Закону, оскільки підприємство не підпадає під визначення «замовники», яке визначене в пункті 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі». В свою чергу, ДП НВО ПАВЛОГРАДСЬКИЙ ХІМІЧНИЙ ЗАВОД в системі «Prozorro» зобов`язано розміщувати лише «Звіт про укладання договору про закупівлю товарів, робіт і послуг за кошти підприємства» у відповідності до вимог частини 1 статті 75 Господарського кодексу України. Оприлюднення річного плану закупівель Господарським кодексом України не передбачено.
Моніторингом встановлено порушення вимог частини 1 статті 4 Закону України «Про публічні закупівлі, а саме: «Закупівля здійснюється відповідно до річного плану, Річний план, додаток до річного плану та зміни до них безоплатно оприлюднюються на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель протягом п`яти днів з дня їх затвердження». Замовником проведено закупівлю товару без оприлюднення річного плану, додатку до річного плану на веб-порталі Уповноваженого органу в інформаційній системі закупівель, що не відповідає вимогам частини 1 статті 4 Закону України «Про публічні закупівлі. Відповідно до пунктів 2.2., 3.1., 3.2. Статуту ДП НВО ПАВЛОГРАДСЬКИЙ ХІМІЧНИЙ ЗАВОД, затвердженого наказом в.о. Голови Державного космічного агентства України від 20.12.2016 року №226 предметом діяльності Замовника як юридичної особи, окрім іншого, є виробництво вибухових речовин, виробництво зброї та боєприпасів, оброблення та видалення небезпечних відходів, у тому числі утилізація звичайних видів боєприпасів та ракет, що здійснюється відповідно до законодавства та цього Статуту та відноситься до замовників, які здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання відповідно до пункту 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі. Також, ДП НВО ПАВЛОГРАДСЬКИЙ ХІМІЧНИЙ ЗАВОД засновано на державній власності та належить до сфери управління Державного космічного агентства України, засновником (учасником) юридичної особи є Міністерство економічного розвитку і торгівлі України частка у статутному капіталі суб`єкта господарювання складає 100 % та відноситься до «Замовників» відповідно до пункту 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі. Отже, замовником проведено закупівлю товару без оприлюднення річного плану, додатку до річного плану на веб-порталі Уповноваженого органу в електронній системі закупівель, чим порушено вимоги частини 1 статті 4 Закону України «Про публічні закупівлі.
Отже, спір між сторонами виник з підстав правомірності проведення моніторингу та обґрунтованості висновку, складеного за результатами проведеного моніторингу.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №43 від 03.02.2016 року (далі - Положення №43) визначено, що Державна аудиторська служба України (далі - Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Держаудитслужба, відповідно до підпункту 3 пункту 4 Положення №43, реалізує державний фінансовий контроль через здійснення: державного фінансового аудиту; перевірки державних закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.
Відповідно до пункту 7 Положення, №43 Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.
Отже, Державна аудиторська служба України та її територіальні органи, у відносинах здійснення державного фінансового контролю, є суб`єктом владних повноважень, відтак зазначений спір є справою адміністративної юрисдикції та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Правові та організаційні засади здійснення фінансового контролю в Україні, визначені Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 року № 2939-XII (далі- Закон №2939).
Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі (частина 2 статті 1 Закону №2939).
Відповідно до статті 5 Закону №2939 контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 року № 922-VIII (далі - Закон №922), проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.
Перевірка закупівель у замовників проводиться за місцезнаходженням юридичної особи, що перевіряється, чи за місцем розташування об`єкта права власності, щодо якого проводиться перевірка, і полягає у документальному та фактичному аналізі дотримання замовником законодавства про закупівлі. Результати перевірки закупівель викладаються в акті перевірки закупівель.
Моніторинг закупівлі здійснюється за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю.
Відповідно до частини 1 статті 7-1 Закону №922 моніторинг закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).
На підставі частини 2 статті 7-1 Закону №922 рішення про початок моніторингу закупівлі приймає керівник органу державного фінансового контролю або його заступник за наявності однієї або декількох із таких підстав:
1) дані автоматичних індикаторів ризиків;
2) інформація, отримана від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель;
3) повідомлення в засобах масової інформації, що містять відомості про наявність ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель;
4) виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель;
5) інформація, отримана від громадських об`єднань, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявлених за результатами громадського контролю у сфері публічних закупівель відповідно до статті 9 цього Закону.
Для аналізу даних, що свідчать про ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, можуть використовуватися: інформація, оприлюднена в електронній системі закупівель; інформація, що міститься в єдиних державних реєстрах; інформація в базах даних, відкритих для доступу центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю; дані органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, замовників та учасників процедур закупівель, що можуть бути отримані органами державного фінансового контролю у порядку, встановленому законом.
Як передбачено у частині 3 статті 7-1 Закону №922, рішення про початок моніторингу закупівлі оприлюднюється протягом двох робочих днів з дня його прийняття в електронній системі закупівель органом державного фінансового контролю із зазначенням унікального номера оголошення про проведення процедури закупівлі, присвоєного електронною системою закупівель, та дати його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу та/або унікального номера повідомлення про намір укласти договір та дати його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу, а також опису підстав для здійснення моніторингу закупівлі. Рішення про початок моніторингу закупівлі не зупиняє проведення процедур закупівель, визначених цим Законом.
Досліджені в судовому засіданні докази засвідчили, що на підставі виявлених відповідачем ознак порушень законодавства в сфері державних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель, керівником Східного офісу Держаудитсужби правомірно видано наказ від 12.06.2019 року №111 про початок здійснення моніторингу закупівель в частині проведеної позивачем закупівлі.
Щодо твердження представника позивача з приводу того, що ДП НВО ПАВЛОГРАДСЬКИЙ ХІМІЧНИЙ ЗАВОД не є замовником в розумінні Закону №922, суд зазначає наступне.
Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону № 922 замовники - це органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак:
- юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів;
- органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи;
- у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50%.
До замовників також належать юридичні особи та/або суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання та відповідають хоча б одній з таких ознак:
- органам державної влади, органам влади АР Крим, органам місцевого самоврядування належить частка у статутному капіталі суб`єкта господарювання у розмірі понад 50% або такі органи володіють більшістю голосів у вищому органі суб`єкта господарювання чи правом призначати більше половини складу виконавчого органу або наглядової ради суб`єкта господарювання;
- наявність спеціальних або ексклюзивних прав.
За приписами пункту 4 частини 1 статті 1 Закону №922 діяльність в окремих сферах господарювання - діяльність, що здійснюється в одній або декількох з таких сфер, зокрема, розроблення, виготовлення, реалізація, ремонт, модернізація та утилізація озброєння, військової техніки, військової зброї і боєприпасів до неї, організація, координація, а також безпосереднє постачання товарів, виконання робіт та надання послуг на виконання державного оборонного замовлення.
Відповідно до статті 73 Господарського кодексу України державне унітарне підприємство утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління. Орган державної влади, до сфери управління якого входить підприємство, є представником власника і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Майно державного унітарного підприємства перебуває у державній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання чи праві оперативного управління. Найменування державного унітарного підприємства повинно містити слова «державне підприємство».
Згідно з частинами 1-3 статті 74 Господарського кодексу України державне комерційне підприємство є суб`єктом підприємницької діяльності, діє на основі статуту або модельного статуту і несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому на праві господарського відання майном згідно з цим Кодексом та іншими законами, прийнятими відповідно до цього Кодексу. Майно державного комерційного підприємства закріплюється за ним на праві господарського відання. Статутний капітал державного комерційного підприємства утворюється уповноваженим органом, до сфери управління якого воно належить. Розмір статутного капіталу державного комерційного підприємства встановлюється зазначеним уповноваженим.
З матеріалів справи встановлено, що ДП НВО ПАВЛОГРАДСЬКИЙ ХІМІЧНИЙ ЗАВОД засноване на державній власності, належить до сфери управління Міністерства економічного розвитку у торгівлі України та є державним комерційним підприємством.
Відповідно до статуту ДП НВО ПАВЛОГРАДСЬКИЙ ХІМІЧНИЙ ЗАВОД, затвердженого наказом Першого віце-прем`єр-міністра України - міністром економічного розвитку і торгівлі України від 22.06.2018 року №861, підприємство утворено з метою отримання прибутку за рахунок науково-дослідної, виробничої та підприємницької діяльності у сфері реалізації основних напрямів розвитку та виробництва хімічної продукції та інших видів виробничої діяльності (пункт 3.1 Статуту, а.с. 22).
Предметом діяльності підприємства є, зокрема, виробництво вибухових речовин, виробництво зброї і боєприпасів (пункт. 3.2 Статуту).
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань: засновником підприємства з часткою у статутному капіталі 100% є Міністерство економічного розвитку і торгівлі України. Види економічної діяльності підприємства, крім інших, виробництво вибухових речовин, виробництво зброї і боєприпасів.
Так, згідно інформації про суб`єктів господарювання, відносно яких прийнято рішення про видачу ліцензій на право провадження господарської діяльності з розроблення, виготовлення, реалізації, ремонту, модернізації та утилізації озброєння, військової техніки, військової зброї і боєприпасів до неї, строк дії якої - необмежений, яка міститься на офіційному веб-порталі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, ДП НВО ПАВЛОГРАДСЬКИЙ ХІМІЧНИЙ ЗАВОД має ліцензію №597833 на вид господарської діяльності Утилізація озброєння, військової техніки, військової зброї і боєприпасів до неї (а.с. 93).
Позивач 28.07.2017 року отримав ліцензію Державної служби України з питань праці на проведення діяльності з виробництва вибухових матеріалів промислового призначення (а.с.82).
Крім того, суд акцентує увагу на тому, що в інформаційно-телекомунікаційній системі закупівель «Prozorro», а саме в розділі «Інформація про замовника» позивач зазначив, що ДП НВО ПАВЛОГРАДСЬКИЙ ХІМІЧНИЙ ЗАВОД є саме «замовник».
Суд критично оцінює посилання позивача на норми Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» № 549-IV від 20.02.2003 року та постанову Кабінет Міністрів України «Про надання суб`єктам господарювання повноважень на право здійснення експорту, імпорту товарів військового призначення та товарів, які містять відомості, що становлять державну таємницю» № 1228 від 12.07.1999 року, оскільки зазначені нормативно-правові акти регулюють іншу сферу суспільних відносин.
Відповідно до абзацу 4 частини 1 статті 2 Закону №922 у разі здійснення закупівель товарів, робіт і послуг без використання електронної системи закупівель, за умови, що вартість предмета закупівлі дорівнює або перевищує 50 тисяч гривень та є меншою за вартість, що встановлена в абзацах другому і третьому цієї частини, замовники обов`язково оприлюднюють звіт про укладені договори в системі електронних закупівель відповідно до статті 10 цього Закону.
З системного аналізу положень Закону №922, долучених до матеріалів справи доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що на ДП НВО ПАВЛОГРАДСЬКИЙ ХІМІЧНИЙ ЗАВОД розповсюджуються норми Закону №922 та позивач відповідає критеріям «замовник».
Щодо суті порушень, встановлених під час моніторингу, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону №922 закупівля здійснюється відповідно до річного плану. Річний план, додаток до річного плану та зміни до них безоплатно оприлюднюються на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель протягом п`яти днів з дня їх затвердження.
Судом встановлено та представником позивача не заперечується, що позивачем на веб-порталі Уповноваженого органу не оприлюднено річний план, додаток до річного плану на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель протягом п`яти днів з дня їх затвердження.
Отже, за наведених обставин, суд дійшов висновку про те, що позивачем, як замовником, було порушено вимоги частини 1 статті 4 Закону №922, а саме не оприлюднено річний план, додаток до річного плану на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель.
У частинах 6-7 статті 7-1 Закону №922 визначено, що за результатами моніторингу закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.
У висновку обов`язково зазначаються: 1) найменування замовника, щодо якого здійснювався моніторинг закупівлі, його ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, місцезнаходження; 2) найменування предмета закупівлі та його очікувана вартість; 3) унікальний номер оголошення про проведення процедури закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель, та дата його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу та/або унікальний номер повідомлення про намір укласти договір та дата його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу; 4) опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого за результатами моніторингу закупівлі; 5) зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.
У висновку може зазначатися додаткова інформація, визначена органом державного фінансового контролю необхідною для більш детального опису результатів моніторингу закупівлі.
Наказом Держаудитслужби від 23.04.2018 року №86 затверджено Порядок заповнення форми висновку про результати моніторингу закупівлі (далі Порядок №86).
Відповідно до пунктів 3-6 розділу І Порядку №86 висновок складається у формі електронного документа та заповнюється відповідно до встановленої форми висновку про результати моніторингу закупівлі в електронній системі закупівель; після заповнення форми висновку висновок вивантажується з електронної системи закупівель у візуальну форму у форматі текстового редактора для його підписання та затвердження; висновок підписується та затверджується накладанням електронного підпису з дотриманням вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного цифрового підпису; для оприлюднення підписаний та затверджений висновок завантажується в електронну систему закупівель, на форму висновку накладається електронний підпис посадової особи органу державного фінансового контролю, яка здійснила моніторинг закупівлі.
Отже, чинним законодавством передбачено дві форми складання висновку як в паперовому вигляді, так і в електронному.
На підставі пункту 8 частини ІІ Порядку №86, вступна частина форми висновку заповнюється електронною системою закупівель автоматично.
Наведені норми спростовують доводи представника позивача про наявність порушень в діях відповідача щодо порядку заповнення оскаржуваного висновку.
Щодо тверджень позивача щодо відсутні в оскаржуваному рішенні відомостей про найменування суб`єкта нормотворення, дати прийняття нормативно-правового акту, дати і номеру його державної реєстрації в Міністерстві юстиції України, суд зазначає наступне.
Згідно з підпунктом 3 пункту 1 розділу III Порядку №86, опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого(их) за результатами моніторингу закупівлі, із зазначенням структурної одиниці нормативно-правового акта, норми якої порушено, його виду, найменування суб`єкта нормотворення, дати прийняття та його реєстраційного індексу (крім законів), заголовка, а в разі відсилання до зареєстрованого нормативно-правового акта - також дати і номера його державної реєстрації в Міністерстві юстиції України. При зазначенні структурної одиниці закону зазначається тільки її заголовок (крім законів про внесення змін).
Так, у висновку про результати моніторингу № 245 від 27.06.2019 року вказано, що за результатами моніторингу питання відображення закупівлі у річному плані (додатку) встановлено порушення вимог частини 1 статті 4 Закону.
Отже, в даному випадку відповідачем здійснено посилання саме на закон, тому при зазначенні структурної одиниці закону вказано тільки норму Закону, який порушено.
Щодо тверджень позивача про відсутність у висновку конкретних заходів, яких має вжити позивач, суд зазначає наступне.
З оскаржуваного висновку видно, що у пункті 3 висновку зобов`язано позивача здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень у встановленому законодавством порядку та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлення порушень.
Норми Закону №922 та Порядку №86 не визначають конкретних шляхів виконання вимог державного фінансового контролю, внаслідок чого, не зазначення відповідачем у висновку таких заходів не є підставою для визнання висновку протиправним.
За наведених обставин, оскаржуваний висновок відповідає вимогам, встановленим у Законі №922 та Порядку №86.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду справи суд перевіряє, чи прийняті (вчинені) рішення: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Розглянувши позовні вимоги на предмет дотримання відповідачем положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначений Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, з системного аналізу норм чинного законодавства України, враховуючи встановлено обставини під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що висновок відповідача від 27.06.2019 року №245 є обгрунтованим, таким, що прийнятий з урахуванням всіх обставин, відтак позовні вимоги Державного підприємства "Науково-виробниче об`єднання "ПАВЛОГРАДСЬКИЙ ХІМІЧНИЙ ЗАВОД" задоволенню не підлягають.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до п.п.15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено 31 жовтня 2019 року.

Суддя М.В. Бондар