Справа № 160/3300/19
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2019 року м.Дніпросправа № 160/3300/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Прокопчук Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» Смолія Богдана Володимировича на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року у справі № 160/3300/19 (суддя Озерянська С.І.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» Смолія Богдана Володимировича, треті особи: Публічне акціонерне товариство «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр», приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Наталія Петрівна про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивачка) задоволено:

- визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Смолія Богдана Володимировича (далі - відповідач) щодо не включення інформації про ОСОБА_1 , як спадкоємицю ОСОБА_2 , до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язано відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , як спадкоємиці ОСОБА_2 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на суму вкладу у розмірі 26 456 грн. 98 коп. за договором №980-077-000000132 банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)" від 30.10.2015 року.

Із рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, була подана апеляційна скарга. В скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову через порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що у спірних правовідносинах, визначаючи нікчемність укладеного правочину, Уповноважена особа діяла у межах повноважень, на підставі та у спосіб, що визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким, зокрема, передбачені повноваження Уповноваженої особи щодо перевірки укладених банком правочинів на предмет їх нікчемності, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про неправомірність бездіяльності відповідача. Крім цього, відповідач посилається на те, що позивача не можливо визнати вкладником банку у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки кошти позивача були направленні до небанківської установи (ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий Центр) як позика. При цьому, у вказаних правовідносинах Банк не виступав повіреним за відповідним договором позики. Також, скаржник вказує на наявність правових підстав, які визначені ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», для визнання правочину (транзакції) нікчемним. Нікчемність правочину відповідач пов`язує з діями Банку (укладення правочинів), які були вчинені під час встановлених заборон, з підстав віднесення Банку до проблемних постановою НБУ. Вважає, що судом першої інстанції помилково стягнуто судові витрати за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки останній не отримує бюджетних асигнувань.

Позивачка надіслала відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому вказала, що вважає рішення суду законним і обґрунтованим, а доводи скарги безпідставними. Просить залишити без змін рішення у даній справі, а скаргу без задоволення.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

З матеріалів справи встановлено, що 30.10.2015 року між ОСОБА_2 та ПАТ Банк Михайлівський було укладено договір №980-077-000000132 банківського рахунку Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту) № НОМЕР_1 , відповідно до пункту 1 якого, банк за ініціативою клієнта відкриває клієнту на його ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні для зберігання грошей клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України, умов цього договору та розпоряджень клієнта, а клієнт зобов`язується оплачувати послуги банка.

Відповідно до досліджених матеріалів справи, судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ТОВ Інвестиційно-розрахунковий Центр було укладено договір позики від 29.02.2016 року за №980-077-000196035. Копію даного договору відповідачем не надано у зв`язку з його відсутністю по причині укладення договору ОСОБА_2 та ТОВ Інвестиційно-розрахунковий Центр без участі банку.

ОСОБА_2 29.02.2016 року на рахунок ТОВ Інвестиційно-розрахунковий Центр було внесено кошти у розмірі 25 000 грн. на виконання умов договору від 29.02.2016 року за №980-077-000196035.

19.05.2016 року з рахунку ТОВ Інвестиційно-розрахунковий Центр на рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_1 були перераховані кошти в сумі 26 456,95 грн..

Постановою Правління Національного банку України від 12.07.2016 року № 124-рш Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський відкликано банківську ліцензію Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський.

22.12.2015 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 917/БТ Про віднесення Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку, якою встановлено факт здійснення Публічним акціонерним товариством Банк Михайлівський ризикової діяльності, віднесено його до категорії проблемних строком на 180 днів та запроваджено обмеження в діяльності.

Постановою Правління Національного банку України від 27.04.2016 року № 295/БТ Про окремі питання діяльності Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський та внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 22.12.2015 р., введено певні обмеження діяльності Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський.

На підставі рішення Національного банку України Про віднесення ПАТ Банк Михайлівський до категорії неплатоспроможних № 14/БТ від 23.05.2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ Банк Михайлівський та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку № 812 від 23.05.2016 року.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський № 124-рш від 12.07.2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 1213 від 12.07.2016 року Про початок процедури ліквідації ПАТ Банк Михайлівський та делегування повноважень ліквідатора банку.

01.06.2016 року тимчасовою адміністрацією ПАТ Банк Михайлівський складено акт № 2 Про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності, в якому зазначено про виявлення правочинів, які мають ознаки нікчемності, а саме виконання 19.05.2016 року ПАТ Банк Михайлівський платіжних документів ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр з перерахування коштів на рахунки 12160 фізичних осіб у сумі 1 298 015 973,74 грн.

Згідно витягу з додатку 2 до акту від 01.06.2016 року ОСОБА_2 внесений до переліку вкладників, правочини щодо перерахування коштів на їх рахунки були визнанні нікчемними.

Наказом № 42/2 від 01.06.2016 року затверджено результати перевірки правочинів, викладені в акті № 2 від 01.06.2016 року, відповідно до якого встановлена нікчемність правочинів та застосовано наслідки нікчемності правочинів з подальшим виданням відповідного розпорядження.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1702 від 01.09.2016 року змінено Уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ Банк Михайлівський, призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ Банк Михайлівський Волкову О.Ю ОСОБА_3 з 05.09.2016 року.

Згідно рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №265 від 24.01.2017 року делеговано повноваження ліквідаторів ПАТ Банк Михайлівський ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 25.01.2017 року.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №383 від 08.02.2018 року змінено Уповноважену особу Фонду ОСОБА_5 , якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ Банк Михайлівський , на ОСОБА_6 з 09.02.2018 року.

04.02.2019 року ОСОБА_1 було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке складається з грошових вкладів з процентами, компенсаціями та індексаціями, що знаходяться в ПАТ Банк Михайлівський рахунок № НОМЕР_1 у сумі 26 456 грн. 98 коп., номер та дата відкриття рахунку №980-077-000000132 від 30.10.2015, що належать ОСОБА_2 .

18.03.2019 року позивачкою було подано до ПАТ Банк Михайлівський вимогу про повернення грошових коштів та заяву про видачу виписки по рахунку № НОМЕР_1 .

На запит позивачки була надана відповідь від 27.03.2019 року №ЗГ(К)/0476, у якій зазначено, що на момент проведення транзакції ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр не мало в своєму розпорядженні достатньої кількості залишку власних коштів для проведення розрахунків за договором № 980-077-000196035 від 29.02.2016 року. Набуття товариством у розпорядження коштів ПАТ Банк Михайлівський здійснено на підставі нікчемних договорів в порушення вимог діючого законодавства України та всупереч прямої заборони НБУ на укладення такого роду договорів. Таким чином, на рахунки ОСОБА_2 було безпідставно зараховано кошти, що належать ПАТ Банк Михайлівський. Право власності у позивачки на такі кошти не виникає, а отже подальше здійснення будь-яких дій по розпорядженню коштами, що належать ПАТ "Банк Михайлівський", також є нікчемним.

10.04.2019 року позивач звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів з вимогою включити її як спадкоємицю ОСОБА_2 до переліку вкладників, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та подати до Фонду додаткову інформацію, як особи, яка має право на відшкодування коштів у ПАТ Банк Михайлівський.

Відповіді на своє звернення від 10.04.2019 року позивачка не отримала.

Позивачка, вважаючи таку бездіяльність протиправною, звернулася до суду з позовом про зобов`язання відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав на фактичну відсутність у відповідача правових підстав для визнання нікчемним укладеного ОСОБА_2 договору банківського вкладу та наявністю у позивача права на відшкодування коштів за банківським вкладом за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Частина 2 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлює, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з частиною 4 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб`єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

Таким чином, після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» гарантує повернення кожному вкладнику банку суми відшкодування коштів за вкладом, у тому числі за договором банківського рахунку, у межах 200000,00 грн.

Положеннями статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до частини 2 статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону; переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.

Відповідно до пунктів 3-5 розділу III Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року №14 (далі - Положення), Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Інформація про вкладника в Переліку має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом Уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на СD-дисках у сvs файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації Уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; зміни реквізитів вкладників; зміни розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача Уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Згідно з пунктом 5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішеннями виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 вересня 2012 р. за N 1548/21860, уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку такі переліки: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення.

Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Отже, у разі наявності підстав для включення даних про рахунки вкладника, які раніше не були включені до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду відповідне доповнення до переліку, зокрема додаткову інформацію щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

Вкладником, згідно з пунктом 4 частини 1 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладом є кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Таким чином, передбачені Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» гарантії за вкладом поширюються на осіб, які мають правовий статус вкладника неплатоспроможного банку (у розумінні статті 2 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб).

Такий статус, з-поміж іншого, передбачає наявність вкладу, залученого, зокрема, на умовах договору банківського рахунка.

Згідно частини 1 статті 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Положеннями частини 1 статті 1067 Цивільного кодексу України визначено, що договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

У відповідності до вимог частини 1 статті 1068 Цивільного кодексу України, банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Уповноважена особа Фонду не включила ОСОБА_2 до переліку вкладників Банку, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок коштів Фонду у зв`язку з тим, що транзакції, здійснені ТОВ Інвестиційно-розрахунковий Центр 19 травня 2016 року на розрахунковий рахунок ОСОБА_2 є нікчемними. Підставою нікчемності зазначено положення статей 215, 216 Цивільного кодексу України, статті 37, пунктів 7-9 частини третьої статті 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Вказаною статтею також встановлені і підстави визнання правочинів (у тому числі договорів) неплатоспроможного банку нікчемними.

В даному випадку, жодна з підстав, вказаних у статті 38 Закону, не має відношення до правочинів, вчинених ПАТ "Банк Михайлівський" у правовідносинах з ОСОБА_2 (зокрема, й стосовно зарахування коштів на його рахунок у банку).

При цьому, згідно з частини 3 статті 1049 Цивільного Кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15 листопада 2016 року N 1736-VIII, у Законі України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (Відомості Верховної Ради України, 2012 р., N 50, ст. 564 із наступними змінами): розділ X "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 15 такого змісту: до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Судом встановлено, що повернення ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" коштів на рахунок ОСОБА_2 у ПАТ "Банк Михайлівський" було здійснено 19 травня 2016, отже кошти в сумі 26 456, 98 грн. на момент прийняття рішення про ліквідацію банку перебували на поточних рахунках ОСОБА_2 у ПАТ "Банк Михайлівський".

Отже, кошти, які надійшли від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на рахунок ОСОБА_2 , були вкладом в розумінні вищезазначеного закону.

У даному випадку відповідачем не було встановлено обставин, які б вказували на наявність підстав для визнання нікчемними правочинів, які укладено саме між ОСОБА_2 та ПАТ Банк Михайлівський. Умови вказаних договорів (договір банківського рахунку) не порушують публічного порядку, що б могло свідчити про його нікчемність з огляду на положення ст.228 Цивільного кодексу України.

Не наведено відповідачем і підстав для визнання нікчемними договорів в силу приписів ст.38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Взаємовідносини ПАТ Банк Михайлівський з ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр, які відповідач вважає неправомірними, не можуть слугувати підставою для висновків щодо нікчемності Договорів банківських рахунків, який укладено між ОСОБА_2 та ПАТ Банк Михайлівський та до яких не має жодного відношення ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр.

Враховуючи наведене суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у Уповноваженої особи не існувало правових підстав для не включення інформації про банківський рахунок ОСОБА_2 до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

04.02.2019 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Н.П. ОСОБА_7 Володимировні - дочці ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке складається з грошових вкладів з процентами, компенсаціями та індексаціями, що знаходяться в ПАТ Банк Михайлівський рахунок № НОМЕР_1 у сумі 26 456 грн. 98 коп., номер та дата відкриття рахунку №980-077-000000132 від 30.10.2015, що належать ОСОБА_2 .

За змістом пункту 8 розділу III Положення, виплата сум відшкодування спадкоємцям здійснюється за результатами розгляду їх індивідуальних звернень.

Розрахунок суми відшкодування, що сплачується спадкоємцям вкладника, здійснюється на основі, пропорційній успадкованим ними частинам вкладу(ів), в межах суми відшкодування, що належала цьому вкладнику.

При цьому, у зв`язку із не включенням ОСОБА_2 до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, позивач позбавлений можливості отримати кошти за вкладом як спадкоємець.

Відповідач не довів суду, що діяв у відповідності до норм діючого законодавства у спірних правовідносинах, а тому суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги позивачки.

Щодо розподілу судових витрат.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 24.01.2019р. у справі № 826/23408/15, уповноважена особа є посадовою особою Фонду, який фінансується, окрім іншого з Державного бюджету України. На законодавчому рівні встановлено певні особливості фінансування витрат Фонду. Разом з тим, в межах даного спору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виступає саме у якості суб`єкта владних повноважень, і КАС України при вирішенні питання розподілу судових витрат не передбачає врахування будь-яких особливостей фінансування суб`єктів владних повноважень, у зв`язку з чим сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню саме за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

З урахуванням наведеного, судові витрати на користь позивача підлягають стягненню саме з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду першої інстанції не спростовують, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» Смолія Богдана Володимировича - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року у справі № 160/3300/19 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду в строк, передбачений ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Ю. В. Дурасова

суддя Т.С. Прокопчук