Справа № 161/17692/19
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/569/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Пушкарчук В.П.

при секретарі - Загоровській І.І.,

з участю: позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Кухарської О . В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського УПП у Волинській області рядового поліції Хилюка Дмитра Сергійовича, УПП у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до поліцейського УПП у Волинській області рядового поліції Хилюка Д.С., УПП у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.10.2019 року поліцейський Хилюк Д.С. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої позивача визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, п.п.11.2. ПДР та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Позивач зазначає, що не згідна з даною постановою, оскільки вважає її такою що складена безпідставно та необґрунтовано. Відповідач не навів жодних доказів, які б підтверджували її винуватість в порушенні Правил дорожнього руху. Відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля. Крім того вказує, що відповідачем при складанні постанови та розгляді справи про адміністративне правопорушення були грубо порушені вимоги чинного адміністративного законодавства. В оскаржуваній постанові відповідач не навів повного опису обставин вчинення нею адміністративного правопорушення, не надав жодних доказів, в тому числі із застосуванням технічних засобів, про її вину у вказаному правопорушенні. Вважає, що відповідач грубо порушив процесуальний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, просила суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ДП 18 № 257713, винесену Хилюком Д.С. 12 жовтня 2019 року рядовим поліції Управління патрульної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Крім того, зазначила, що рухалась транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Луцьк, по вул. Набережній 50 км/год відповідно до п. 12.4. ПДР в лівій смузі майже перед перехрестям з круговим рухом, маючи намір повернути ліворуч і піднятись в центр міста до ЦУМу. Вказує, що не повинна була перестроюватися у праву смугу перед поворотом ліворуч. Працівник поліції Хилюк Д.С. не може посилатися на боді камеру як на доказ того, що вона вчинила правопорушення, оскільки камера могла відобразити лише її рух у лівій смузі, однак камера об`єктивно не могла зафіксувати намір підніматися до ЦУМу, оскільки працівник поліції зупинив її раніше, ніж вона зобов`язана включити поворот перед здійсненням задуманого маневру.

Представник відповідача Кухарська О.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти задоволення позову, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. 14-17).

Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Із оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення серії ДП18 №257713 від 12.10.2019 року вбачається, що 12.10.2019 року 06 год 48 хв ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом у м. Луцьк по вул. Набержній рухалась в крайній лівій смузі при вільній правій, чим порушила п. 11.2 ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 5).

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України від 30 червня 1993 року № 3353 «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно п. 11.2 ПДР України на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. п. 2,5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція), постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, тобто інспектор правомірно діяв у спосіб передбачений Законом.

Пунктом 1 розділу IV Інструкції визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, містить відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; опис обставин, установлених при розгляді справи; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не довела того факту, на який посилається в своїй заяві та поясненнях, які надала в судовому засіданні, що вона мала намір повернути ліворуч і піднятись в центр міста до Центрального універмагу.

Відтворений в судовому засіданні запис з нагрудної камери інспектора в повній мірі підтверджує ту обставину, що водій ОСОБА_1 рухалася у лівій крайній смузі, оскільки на запитання поліцейського чому вона рухалася у крайній лівій смузі, відповіла, що пришвидшила рух та нічого не порушувала. З даного відеозапису також видно, що під час надання пояснень під час розгляду патрульним поліції справи, водій ОСОБА_1 про намір здійснити поворот ліворуч нічого не вказувала.

Також, при перегляді відеозапису вбачається, що поліцейський попередив позивача, що відбувається розгляд адміністративної справи. В ході розгляду справи водію було роз`яснено права особи передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Позивач відмовилась надавати усні чи письмові пояснення. Тому, посилання позивача на ту обставину що працівник не проінформував її про право на подання пояснень, передбачених ст.286 КУпАП спростовується даним відеозаписом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.2 ст.77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Суд звертає увагу на те, що працівником поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення були дотримані усі вимоги передбачені КУпАП, зокрема, щодо заслухання пояснень та роз`яснення прав, оскільки такий факт підтверджується цифровим носієм інформації DVD-R, поданий відповідачем на доведення правомірності свого рішення, чим спростовуються доводи позивача в цій частині.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, відповідачем належними та допустимими доказами доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДП18№257713 від 12.10.2019 року щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. прийнята правомірно.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем надано докази вчинення ОСОБА_1 дій, які слугували підставою для притягнення останньої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 122 КУпАП.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право прийняти одне з передбачених ч. 3 ст. 286 КАС України рішення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського УПП у Волинській області рядового поліції Хилюка Дмитра Сергійовича, УПП у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2,7-12, 14, 20, 72, 241-243, 245,246, 250, 255, 286, 297 КАС України, ст. 122 ч. 2 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського УПП у Волинській області рядового поліції Хилюка Дмитра Сергійовича, УПП у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук