Справа № 460/371/19
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/9469/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Бруновської Н.В., Матковської З.М.,

з участю секретаря судового засідання Мельничук Б.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Рівненської митниці ДФС на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року у справі № 460/371/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови, рішення (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Дудар О.М. в м. Рівне Рівненської області 02.07.2019 року, згідно з протоколом судового засідання о 14:57 год., повний текст судового рішення складено 12.07.2019), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до Рівненської митниці ДФС (далі - відповідач) про скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 04.02.2019 № UA204000/2019/000226/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 04.02.2019 № UA204000/2019/.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

У доводах апеляційної скарги посилається на те, що у зв`язку з наявністю інформації про іншу, ніж заявлена позивачем, вартість подібного транспортного засобу, з метою здійснення об`єктивного аналізу та врахування всіх обставин, декларанту було направлено електронне повідомлення про надання додаткових документів. У зв`язку з ненаданням витребуваних документів, та за результатом проведеної процедури консультації з декларантом, було прийнято спірне рішення про коригування митної вартості та сформовано картку відмови. Митну вартість товару визначено на підставі інформації довідника Schwackenet 01/2019.

Позивач надав апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення.

В судове засідання учасники справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце її розгляду, не з`явилися що згідно частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 26.01.2019 гр. ОСОБА_2 для позивача через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС на митну територію України було ввезено транспортний засіб, що був у використанні, а саме: легковий автомобіль марки «BMW», модель «X5 Xdrive», ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_1 , 2010 року виготовлення, вартістю 8200 EUR.

Відповідно до акта проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 26.01.2019 №UA20903/2019/06106, уповноваженою особою митного органу в присутності ОСОБА_2 було проведено огляд зазначеного автомобіля та виявлено пошкодження двигуна транспортного засобу.

28.01.2019 декларантом позивача, Приватним підприємством «А-2», було оформлено та подано до Рівненської митниці ДФС електронну митну декларацію від 28.01.2019 № UA204010/2019/202830, якою заявлено до митного оформлення імпортований товар: легковий автомобіль, що був у використанні, марки «BMW», модель «X5 Xdrive», ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_1 , код УКТЗЕД 87033290, країна відправлення/експорту - Польща, загальною вартістю 83000 EUR (261960,38грн), за методом визначення митної вартості - 1.

Для митного оформлення відповідачу було подано разом з митною декларацією наступні документи: рахунок-фактуру від 18.012.2019 № 2/ST/2019 на суму 8200,00 EUR, акт проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 26.01.2019 № UA20903/2019/06106, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 27.04.2016 DR/BAM1703771, довідку щодо транспортних витрат від 28.01.2019 № 28/01-01, митну декларацію країни відправлення від 23/01/2019 МRN19PL402010E0072519.

Митний орган електронним листом зобов`язав позивача надати додаткові документи з метою підтвердження митної вартості імпортованого транспортного засобу.

На вказане електронне повідомлення декларант згідно з листами від 29.01.2019 № 29/01-01, від 30.01.2019 №30-01-02, від 30.01.2019 № 30/01-03 надав відповідачу додаткові документи - платіжне доручення, касовий чек з АТ КБ «Приватбанк» від 21.01.2019, скрін оголошення про пропозицію продажу КТЗ, протокол огляду транспортного засобу від 30.01.2019.

03.02.2019 та 04.02.2019 декларантом направлено лист від 30.01.2019 № 30/01-1, яким повідомив про те, що додаткових документів надавати не буде, просив прийняти рішення про коригування митної вартості товару.

04.02.2019 Рівненською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA204000/2019/000226/2 за митною декларацією від 28.01.2019 № UA204010/2019/202830. Цим рішенням митну вартість легкового автомобіля, що був у використанні, марки «BMW», модель «X5 Xdrive», ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_1 , було збільшено з 83000,00 EUR до 21000,00 EUR.

У вказаному рішенні зазначено про те, що митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, - згідно з електронним довідником Schwackenet 01/2019 рівень вартості КТЗ становить 20900 євро.

Також у вказаному рішенні зазначено: «у наданому до митного оформлення акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 26.01.2019 № UA20903/2019/06106, складеному під час перетину митного кордону України, та акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 29.01.2019 №UA20903/2019/202830, складеному під час огляду КТЗ у зоні митного контролю Рівненської митниці ДФС, зазначені пошкодження в комерційному рахунку від 18.01.2019 № 2/ST/2019 та пошкодження, встановлені при складанні протоколу огляду КТЗ від 30.01.2019, не вказані в акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 26.01.2019 № UA20903/2019/06106, складеному під час перетину митного кордону України».

04.02.2019 Рівненською митницею ДФС відповідно сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2019/, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією від 28.01.2019 № UA204010/2019/202830.

Як зазначено у вказаній картці відмови, причиною формування цього документа є наступні обставини: митна вартість товару не може бути визнана за вартістю, визначеною декларантом щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з неподанням декларантом додаткових документів, витребуваних органом доходів і зборів, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині третій статті 53 Митного кодексу України. Прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 04.02.2019 № UA204000/2019/000226/2 відповідно до вимог розділу ІІІ (статті 49-66) Митного кодексу України.

Надалі випуск обумовленого легкового автомобіля, що був у використанні, марки «BMW», модель «X5 Xdrive» було здійснено за митною декларацією від 08.02.2019 № UA204010/2019/204541, з врахуванням ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частина 2 статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1 - 3 ст. 52 цього Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 54 цього Кодексу контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 5, 6 ст. 55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Судом першої інстанції також вірно враховано, що згідно ч.ч. 1, 2 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частинами 1, 2 ст. 64 цього Кодексу встановлено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Як встановлено з матеріалів справи, рішенням про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/000226/2 від 04.02.2019 р. митну вартість автомобіля визначено за резервним методом у розмірі 21000 євро. Підставою для відмови стало твердження відповідача, що в митного органу виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, оскільки заявлена митна вартість автомобіля не підтверджена документально і не відповідає інформації щодо вартості даного транспортного засобу, яка «згенерована АСАУР ДФС».

27.03.2019 року позивач для здійснення митного оформлення транспортного засобу надав всі наявні у нього додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість, його характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, серед іншого: рахунок-фактуру від 18.12.2019 № 2/ST/2019 на суму 8200,00 EUR, акт проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 26.01.2019 № UA20903/2019/06106, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 27.04.2016 DR/BAM1703771, довідку щодо транспортних витрат від 28.01.2019 № 28/01-01, митну декларацію країни відправлення від 23/01/2019 МRN19PL402010E0072519, платіжне доручення, касовий чек з АТ КБ «Приватбанк» від 21.01.2019, скрін оголошення про пропозицію продажу КТЗ, протокол огляду транспортного засобу від 30.01.2019.

Відповідач знову не погодився із заявленою декларантом митною вартістю автомобіля та прийняв рішення про коригування митної вартості № UA209000/2019/000226/2 від 04.02.2019 р., відповідно до якого застосовуючи резервний метод та визначив митну вартість імпортованого автомобіля у розмірі 21000 євро.

Спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару «BMW», модель «X5 Xdrive», ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_1 , який був у експлуатації та має несправний двигун, у розмірі 8200 Євро та надання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

При цьому позиція відповідача полягає у тому, що подані до митного контролю та оформлення документи не містили усіх даних, необхідних для визначення митної вартості, у зв`язку із чим від декларанта витребовувалися додаткові документи, та оскільки подані документи у своїй сукупності не спростували сумніви митниці у достовірності наданої інформації, тому митну вартість товару визначено відповідачем за резервним методом на підставі цінової інформації, наявної в митниці, на рівні 21000 Євро.

Як слідує із рішення відповідача, підставою для відмови стали сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, оскільки заявлена митна вартість автомобіля не підтверджена документально і не відповідає інформації щодо вартості даного транспортного засобу, яка «згенерована АСАУР ДФС».

Апеляційний суд зазначає, що орган доходів і зборів має повноваження на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість. Водночас цим повноваженням митниці на витребування додаткових документів кореспондує обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Колегією суддів встановлено, що декларант надав митниці достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом (рахунок-фактуру (інвойс), митну декларацію країни відправлення, фіскальний чек про сплату коштів на користь продавця), що цілком підтверджують заявлену митну вартість в розмірі 8200 євро. При цьому, жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни транспортного засобу подані декларантом документи не містили.

Тому, доводи апелянта про те, що заявлена митна вартість товару є документально непідтвердженою, апеляційний суд до уваги не бере.

Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Отже, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Між тим, як вбачається з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/000226/2 від 04.02.2019 р., що згідно з електронним довідником Schwackenet 01/2019 рівень вартості КТЗ становить 20900 євро. Також вказано, що зазначені пошкодження в комерційному рахунку від 18.01.2019 №2/ST/2019 та пошкодження, встановлені при складанні протоколу огляду КТЗ від 30.01.2019, не вказані в акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 26.01.2019 № UA20903/2019/06106, складеному під час перетину митного кордону України.

Однак, судом першої інстанції вірно встановлено, що ввезений транспортний засіб має індивідуальні особливості (значні ушкодження), що очевидно впливають (зменшують) його митну вартість. Згідно з протоколом огляду транспортного засобу від 30.01.2019 встановлено, що в транспортному засобі пошкоджено двигун, який знаходиться в неробочому стані.

Враховуючи викладене, інформація з довідника Schwackenet 01/2019 не може бути самостійною підставою для витребування митним органом додаткових документів з метою підтвердження заявленої митної вартості, якщо при цьому подані до митного оформлення разом з митною декларацією документи не містять розбіжностей, ознак підробки та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всі відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність застосування відповідачем вартості автомобіля за інформацією з довідника Schwackenet 01/2019 ще й тому, що згідно наданих відповідачем суду відомостей про аналогічний транспортний засіб, вартість якого закладена митним органом у рішення про коригування митної вартості, пробіг такого автомобіля складав 172600 км.

В той же час, згідно протоколу огляду транспортного засобу від 30.01.2019 року ввезений позивачем автомобіль має покази одометра 280000 км, що складає істотну різницю між закладеними відповідачем вихідними даними щодо оцінки транспортного засобу за довідником Schwackenet 01/2019.

Посилання апелянта на відсутність інформації стосовно показника одометра безпідставні, оскільки спростовані наявними у матеріалах справи доказами.

Також апеляційний суд зазначає, що митний орган спірному Рішенні про коригування митної вартості дійшов до взаємовиключних висновків - наданий скан оголошення про пропозицію продажу КТЗ за вартістю 8900 євро не містить абсолютного інтернет посилання на адресу оголошення, що унеможливлює його перевірку. При цьому пропозиція продажу за вартістю перевищує ціну КТЗ, вказану в рахунку від 18.01.2019 року.

Тобто відповідач, заперечуючи сам факт пропозиції, визнає, що зазначена в ній ціна транспортного засобу вища, ніж та, за якою придбав автомобіль позивач.

В той же час суду першої інстанції представником позивача було долучено копію інтернет-повідомлення про продаж автомобіля, яка має відповідні посилання для ідентифікації та перевірки.

До того ж, слід врахувати, що ціна пропозиції зазвичай відрізняється від ціни, за якою фактично товар придбавається, що не дає підстав для визнання обґрунтованими сумнівів митного органу.

Посилання апелянта на те, що придбаний позивачем транспортний засіб відповідно до іншого інтернет-повідомлення (датоване червнем 2018 року) пропонувався з ціною 77000 польських злотих не спростовує можливості більш пізньої пропозиції за значно нижчою ціною у зв`язку із пошкодженням двигуна транспортного засобу.

Відсутність в актах про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 26.01.2019 року та від 19.01.2019 року відомостей про пошкодження двигуна, що на думку апелянта суперечить протоколу огляду від 30.01.2019 року та рахунку-фактурі від 18.01.2019 року, не підтверджує позиції апелянта, тому що зазначені акти огляду (переогляду) не містять відповідних розділів, де б мали зазначатися пошкодження.

Крім того, митним органом в ході огляду (переогляду) здійснювалося фотографування, що вбачається з наявної в матеріалах справи копії акту. Тому, заперечуючи наявні пошкодження автомобіля, відповідач мав змогу надати відповідні як докази відповідні фотоматеріали.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

За умови не наведення органом доходів і зборів доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, що ці документи повинні підтвердити свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості транспортного засобу та рівнем вартості такого транспортного засобу по довіднику, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

Сумніви органу доходів і зборів можна вважати обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Наведене свідчить про обов`язок органу доходів і зборів зазначити конкретні обставини, що викликають такі сумніви, та причини неможливості підтвердження заявленої митної вартості на підставі наданих декларантом документів, а також зазначити конкретні документи, надання яких може розвіяти вказані сумніви.

Отже, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган доходів і зборів повинен чітко вказати, які саме складові митної вартості, на його думку, є непідтвердженими, а також, які документи слід надати для підтвердження того чи іншого показника.

Колегія суддів вважає, що за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, застосування органом доходів і зборів коригування митної вартості є безпідставним.

Відповідно до частин 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до пункту 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 310, 315, 317, 321, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рівненської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду - від 02 липня 2019 року у справі № 460/371/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 08.11.2019