Справа № 540/1976/19
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1976/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати пенсії за період з червня по серпень 2018 року та зобов`язати виплатити заборгованість за вказаний період.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що є пенсіонером та отримує пенсію за віком. У зв`язку з проведенням бойових дій та антитерористичної операції в місці її постійного проживання біла вимушена переїхати до м.Херсона, отримала довідку внутрішньо переміщеної особи та стала на пенсійний облік в ГУ ПФУ в Херсонській області. Проте, позивачу з 01.06.2018 р. призупинено виплату пенсії. У березні 2019 року звернулась до відповідача із заявою щодо виплати пенсії за період з червня по серпень 2018 року та роз`яснення причин виникнення заборгованості. Листом від 22.03.2019 р. ГУ ПФУ в Херсонській області повідомило, що пенсію було призупинено з 01.06.2018 р. на підставі отриманих списків тривало відсутніх за місцем проживання одержувачів пенсії з числа внутрішньо переміщених осіб для з`ясування фактичного місця проживання та чинності дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Рішенням комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при управлінні праці та соціального захисту населення Корабельної районної у м.Херсоні ради від 09.07.2018 р. № 26 виплату пенсії було відновлено з 01.06.2018 р. Однак, сума пенсії за період з червня по серпень 2018 року позивачу досі не виплачена. Вважає такі дії незаконними, оскільки вони порушують її право на пенсійне забезпечення.

Ухвалою від 27.09.2019 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

У встановлений суддею строк позивач усунула недоліки позовної заяви і ухвалою від 09.10.2019 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі, звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору.

31.10.2019 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що позивач з 01.07.2014 р. перебуває на обліку ГУ ПФУ в Херсонській області як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Для з`ясування фактичного місця проживання та чинності довідки внутрішньо переміщеної особи з 01.06.2018 р. ОСОБА_1 призупинено виплату пенсії, проте відповідно до протоколу Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при управлінні праці та соціального захисту населення Корабельної районної у м.Херсоні ради виплату пенсії за фактичним місцем проживання поновлено з 01.06.2018 р. З вересня 2018 року пенсія нараховується та виплачується у поточному режимі. Як вказує відповідач, суми пенсії, не виплачені за минулий період повинні обліковуватись та згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 р. № 365 будуть виплачуватися на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 25.12.2007 р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою управління праці та соціального захисту населення Корабельної районної у м.Херсоні ради від 12.12.2014 р. № ОСОБА_1 . взято на облік як внутрішньо переміщену особу. Фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 .

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області з 01.07.2014 р. та отримує пенсію, як переміщена особа з непідконтрольній владі території.

Перевіркою даних інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система "Аркан") у травні 2018 року виявлено запис про "виїзд" ОСОБА_1 . На підставі вказаної інформації для з`ясування фактичного місця проживання та чинності довідки внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 з 01.06.2018 р. призупинено виплату пенсії.

На підставі рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Корабельної районної у м.Херсоні ради від 09.07.2018 р. № 26 позивачу відновлено виплату пенсії з 01.06.2018 р.

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача щодо виплати пенсії за минулий час.

Листом від 22.03.2019 р. № 202/С-99-1 ГУ ПФУ в Херсонській області повідомлено, що з вересня 2018 року пенсія нараховується у поточному режимі, дата виплати 5 число, на адресу Пенсійного фонду України направлено клопотання щодо розгляду питання виплати заборгованості за період з червня по серпень 2018 року.

Відповідно до листа Пенсійного фонду України № 17145/02-22 суми пенсій, не виплачені за минулий період, повинні обліковуватись та згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 р. № 365 будуть виплачуватись на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Вважаючи протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Херсонській області щодо невиплати заборгованості з пенсії, позивач звернулася до суду з даним позовом.

При вирішенні спірних правовідносин суд виходить з наступних приписів законодавства.

Статтею 49 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Положеннями ст.8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-VI (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону № 1058 виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону № 1058, яка визначає сферу його дії, передбачено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України (ч.1 ст.47 Закону № 1058).

Суд зазначає, що в рамках даної справи право позивача на отримання пенсії за період з червня по серпень 2018 року не є спірним. Відповідачем факт наявності заборгованості перед позивачем по виплаті пенсії не заперечується та підтверджується доводами, наданими відповідачем у відзиві на позов.

Пенсія за вказаний період нарахована відповідачем, однак не виплачена з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 р. № 365, а саме: суми пенсій, не виплачені за минулий період повинні обліковуватись та будуть виплачуватись на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

З цього приводу суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 р. № 335 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 р. № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", а саме, п.15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженому зазначеною постановою, викладено в наступній редакції: "Орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України".

Відповідно до п.16 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 р. № 365, у разі прийняття позитивного рішення комісією згідно з пунктом 15 цього Порядку соціальні виплати поновлюються через два місяці з місяця прийняття рішення про припинення таких виплат. Комісія може прийняти рішення про поновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі з місяця припинення таких виплат у разі, коли така особа перебуває у складних життєвих обставинах і з поважних причин не виконала вимоги структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, передбачені пунктами 6 і 7 цього Порядку. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Суд звертає увагу на те, що станом на момент розгляду справи, відповідного порядку Кабінетом Міністрів України не розроблено. При цьому відповідно до ч.4 ст.6 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

За змістом конституційних норм прямої дії (ст.ст.113, 116, 117 Конституції України), Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Суд звертає увагу на те, що в преамбулі до Закону № 1058 зазначено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Конституційне поняття "Закон України" на відміну від поняття "законодавство України", не підлягає розширеному тлумаченню. Закон - це нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Судом встановлено, що зміни до Закону № 1058 з приводу особливостей виплати заборгованості пенсіонерам, які є внутрішньо переміщеними особами, Верховною Радою не вносились.

Згідно ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Таким чином, у випадку суперечності норм підзаконного акту нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Крім того, суд звертає увагу на те, що статус внутрішньо переміщеної особи надає особі спеціальні, додаткові права (або "інші права", як це зазначено у ст.9 Закону України від 20.10.2014 р. № 1706-VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб"), не звужуючи, між тим, обсяг конституційних прав та свобод особи та створюючи додаткові гарантії їх реалізації, а тому відповідач повинен всіляко сприяти відновленню виплат, гарантованих державою внутрішньо переміщеним особам.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В ході розгляду справи знайшов своє підтвердження факт невиплати відповідачем позивачу заборгованості з пенсії за період з червня по серпень 2018 року включно.

Таким чином, невиплата пенсії позивачу за вказаний період через відсутність розробленого Кабінетом Міністрів України порядку не відповідає критеріям правомірності дій суб`єкта владних повноважень, визначених ч.2 ст.2 КАС України, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову шляхом зобов`язання відповідача виплатити заборгованість пенсії за вказаний період.

Що стосується вимоги позивача про допущення до негайного виконання рішення суду, суд зазначає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 371 КАС України визначено категорії адміністративних справ, рішення по яких виконуються або можуть виконуватися негайно, тобто до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників або з власної ініціативи може звернути до негайного виконання рішення, у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1, 2 ч.1 цієї статті (п.1 ч.2 ст.371 КАС України).

Оскільки рішення суду у даній справі носить зобов`язальний характер та в ньому не вирішується питання про стягнення коштів з відповідача, то дія п.1 ч.1 ст.371 КАС України на дані правовідносини не розповсюджується.

Щодо зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття рішення у справі. Тобто, питання щодо зобов`язання відповідача подати такий звіт вирішується судом під час постановлення судового рішення.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Водночас, встановлення строку на подачу звіту про виконання судового рішення є правом суду, який ухвалив судове рішення, а не його обов`язком.

Таким чином, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення у даній справі.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірність свого рішення, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом ОСОБА_1 подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке задоволено ухвалою від 09.10.2019 р.

Оскільки за результатами розгляд справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, то відповідно до приписів ч.1 ст.139 КАС України судовий збір в сумі 768,40 грн. підлягає стягненню до Державного бюджету України з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 263 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, 6, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, 6, ), яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) пенсії за період з червня по серпень 2018 року включно.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, 6, ) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) заборгованість по пенсії за період з червня по серпень 2018 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, 6, ) за рахунок його бюджетних асигнувань до спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) за наступними реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA6026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 112010204