Справа № 440/1260/19
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 р.Справа № 440/1260/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.07.2019, головуючий суддя І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва, м. Полтава, повний текст складено 11.07.19 по справі № 440/1260/19 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2019 року позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.11.2018 №.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що контролюючий орган, всупереч вимогам п.181.1 ст. 181 Податкового кодексу України, дійшов безпідставного висновку, що загальна сума від здійснення нею господарських операцій, що підлягають оподаткуванню протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 грн., позаяк останнім не був відрахований з даної суми податок на додану вартість. Отож, як наголошує позивач, у неї був відсутній обов`язок подавати заяву про реєстрацію платником податку на додану вартість.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 26 листопада 2018 року №.

Стягнуто на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 188,91 грн (одна тисяча сто вісімдесят вісім гривень дев`яносто одна копійка) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області ().

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції та порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2019 р. було замінено відповідача у справі - Головне управління ДФС у Полтавській області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Полтавській області.

Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 пройшла передбачену чинним законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу суб`єкта господарювання фізичної особи-підприємця, на обліку як платник податків і зборів знаходиться у ДПІ у м. Полтава ГУ ДФС у Полтавській області та у перевіряємий період не була платником податку на додану вартість. Фактично позивач зареєстрована платником ПДВ 01.07.2018, номер запису в реєстрі 200402521.

У період з 17 по 23 жовтня 2018 року ГУ ДФС у Полтавській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо своєчасності реєстрації платником податку на додану вартість та повноти сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з 01.08.2016 по 31.08.2018.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п.181.1 ст. 181, п. 183.1, п.183.2, п. 183.10 ст.183, п. 185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 ПК України в результаті чого занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 95113 грн, в т.ч. по періодах: за серпень 2017 року - на 9354 грн., за вересень 2017 року - на 11944 грн, за жовтень 2017 року - на 7729 грн, за листопад 2017 року - на 7081 грн., за грудень 2017 року - на 6459 грн., за січень 2018 року - на 6858 грн, за лютий 2018 року - на 7366 грн., за березень 2018 року - на 9639 грн, за квітень 2018 року - на 11154 грн, за травень 2018 року - на 13672 грн, за червень 2018 року - на 3857 грн.

Такого висновку ГУ ДФС у Полтавській області дійшло на підставі того, що ФОП ОСОБА_1 при перевищенні загальної суми доходу отриманого від здійснення операцій з реалізації продукції протягом останніх 12 календарних місяців, 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), не подано до ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області реєстраційної заяви платника податку на додану вартість. Перевищення граничної суми доходу (для обов`язкової реєстрації платником ПДВ - 1000000,00 грн) сталось у липні 2017 року (загальна сума від здійснення операцій з постачай товарів, сплачена ФОП ОСОБА_1 та проведена через зареєстровані реєстратори розрахункових операцій протягом серпня 2016 - липня 2017 склала 1005868,13 грн - виторг без акцизного податку) і відповідно до п.183.1, п.183.2 ст.183 ПК України, ФОП ОСОБА_1 повинна була подати реєстраційну заяву до ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області не пізніше 10.08.2017.

За результатами перевірки був складений акт №1476/16-31-13-05-11/ від 30 жовтня 2018 року.

26 листопада 2018 року на підставі вказаного акта ГУ ДФС у Полтавській області прийняте податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 118891,25 грн. в тому числі: за податковими зобов`язаннями - 95113,00 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями - 23778,25 грн.

Позивач скористалася правом досудового врегулювання цього податкового спору та оскаржила вказане податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку.

Рішенням Державної фіскальної служби України №9033/1699-99-11-05-01-25 від 25.02.2019 року скаргу ФОП ОСОБА_1 залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення № від 26.11.2018 - залишено без змін.

Вважаючи, що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, позивач звернулася в суд з вказаним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої виходив з того, що позов є обґрунтованим, а оскаржуване податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Полтавській області є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Підпунктом 2 пункту 180.1 статті 180 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

Відповідно до п. 181.1 статті 181 ПК України, у разі, якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

Згідно п.183.2 статті 183 ПК України у разі обов`язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу.

Відповідно до п. 183.1 статті 183 Податкового кодексу України будь-яка особа, що підлягає обов`язковій реєстрації чи прийняла рішення про добровільну реєстрацію як платника податку, подає до органу державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву.

Відповідно до п. 183.10 ст. 183 ПК України, будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Виходячи з вищезазначених норм чинного законодавства, колегія судів робить висновок, що обов`язок особи зареєструватися як платник податку на додану вартість в органах державної податкової служби, а також нараховувати, утримувати і сплачувати податок на додану вартість, виникає з моменту коли загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, без урахування податку на додану вартість, сукупно перевищує 1000000 грн.

Тобто, «без урахування податку на додану вартість» слід розуміти як необхідність вирахування із загальної суми операцій з постачання товарів суму податку на додану вартість сплачену позивачем при придбанні товару.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного суду у справах № 810/6790/14, № 826/3940/14.

Однак, контролюючий орган при проведенні перевірки не відрахував податок на додану вартість, що передбачено п. 181.1 статті 181 Податкового кодексу України.

Так, судом першої інстанції було встановлено та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що за період з лютого 2017 року по липень 2017 року ФОП ОСОБА_1 отримано та оплачено підакцизних товарів у період з серпня 2016 року по липень 2017 року на суму без акцизного податку 1005868,13 грн., сума ПДВ з 01.02.2017 по 31.07.2017 становить 15069,62 грн., що підтверджується копіями накладних на придбання товарів за період з лютого 2017 року по липень 2017 року.

Тобто, сума реалізованих товарів без урахування акцизного податку та ПДВ становить: 1038442,52 - 32574,39 (акциз) = 1005868,13 грн., в тому числі ПДВ 15069,62 грн. Чиста базова сума для цілей оподаткування ПДВ за вказаний період становить 990798,51 грн., що, відповідно, не зволікає обов`язку для реєстрації особи як платника податку на додану вартість.

На підставі вищевикладеного, колегія судів робить висновок, що позивач не перевищував встановлені законом обмеження щодо розміру оподаткованих операцій протягом 12 календарних місяців з 01.08.2016 по 31.07.2017, а тому не повинен був реєструватись платником ПДВ та оподатковувати цим податком операції за податкові періоди з серпня 2016 року по липень 2017 року, що виключає можливість нарахування йому податковим органом податкового зобов`язання з ПДВ та штрафних санкцій.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 77 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості прийнятого рішення, що є предметом оскарження позивачем.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 року по справі № 440/1260/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 11.11.2019 року