Справа № 480/1603/19
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог

04 листопада 2019 р. Справа № 480/1603/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Нікітас К.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Савченко С.І. (представник Головного управління ДПС у Сумській області),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)" до Головного управління ДФС у Сумській області, Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.,-

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду звернулося Державне підприємство "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)" з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Сумській області, в якій просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Сумській області № від 21.03.2019 на підставі п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» про застосування штрафної санкції в розмірі 303 144,55 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.03.2019 № про суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб - 668 233,77 грн., з яких за податковим зобов`язанням - 430 404,02 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 236 947,56 грн., сума пені відповідно до підпункту 129.1.3 пункту 129 ПК України - 882,19 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.03.2019 № про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі військового збору - 31 535,70 грн., з яких за податковим зобов`язанням - 8 884,26 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 20 931,40 грн., сума пені відповідно до

підпункту 129.1.3 пункту 129 ПК України -1 720,04 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Сумській області № від 21.03.2019 про застосування штрафних санкцій в розмірі 170 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.03.2019 № про застосування штрафної санкції у сумі 510 грн.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 року вказану позовну заяву було залишено без руху, оскільки позивачем було пропущено десятиденний строк звернення до суду з позовною заявою в частині позовних вимог, а саме про визнання протиправними та скасування рішень Головного управління ДФС у Сумській області від 21.03.2019 № та № . При цьому заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даною позовною заявою та доказів поважності причин пропуску такого строку позивачем суду надано не було. Крім того не було надано докази сплати судового збору за подання позовної заяви до суду. В зазначеній ухвалі суду позивачу було роз`яснено, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

На виконання зазначеної ухвали, позивачем було подано до суду лише докази сплати судового збору за подання позовної заяви до суду. При цьому заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовною заявою в частині позовних вимог, а саме про визнання протиправними та скасування рішень Головного управління ДФС у Сумській області від 21.03.2019 № та № , і доказів поважності причин пропуску такого строку, суду надано не було, у зв`язку з чим, ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 року позовну заяву в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень Головного управління ДФС у Сумській області від 21.03.2019 № та № було повернуто позивачу.

Водночас ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 року відкрито провадження у справі № 480/1603/19 в частині позовних вимог, а саме: про визнання протиправними та скасування податкових повідомлення-рішення від 21.03.2019 № , № та № , за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 4-5).

Позивачем ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 року про повернення позовної заяви в частині позовних вимог було оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду, у зв`язку з чим ухвалою від 27.06.2019 року було зупинено провадження у справі № 480/1603/19 до перегляду в порядку апеляційного провадження ухвали суду від 30.05.2019 року про повернення позовної заяви в частині позовних вимог.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2019 року ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 по справі № 480/1603/19 було скасовано, а справу № 480/1603/19 за позовом Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)" до Головного управління ДФС у Сумській області в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень Головного управління ДФС у Сумській області від 21.03.2019 № та № направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. При цьому колегія суддів в даній постанові зазначила, що матеріали справи № 480/1603/19 не містять відомостей щодо часу отримання позивачем вищевказаних рішень Головного управління ДФС у Сумській області № від 21.03.2019 та № від 21.03.2019.

Після повернення справи № 480/1603/19 до Сумського окружного адміністративного суду, ухвалою від 16.09.2019 року поновлено провадження у справі № 480/1603/19 та відкрито провадження в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень Головного управління ДФС у Сумській області від 21.03.2019 № та № . Крім того даною ухвалою витребувано у Головного управління ДФС у Сумській області докази вручення Державному підприємству "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)" рішень Головного управління ДФС у Сумській області від 21.03.2019 № та № .

На виконання вимог суду представником відповідача було надано копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення щодо направлення рішення № від 21.03.19 р. та рішення № від 21.03.2019 позивачу, однак з даного повідомлення не можливо було достоменно встановити, коли саме було отримано представником Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)" оскаржувані рішення, оскільки копія неналежної якості (а.с. 128).

Разом з тим під час підготовчого провадження, позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.03.2019 № про суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб - 668233,77 грн., з яких за податковим зобов`язанням - 430404,02 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 236947,56 грн., сума пені відповідно до підпункту 129.1.3 пункту 129 ПК України - 882,19 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.03.2019 № про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі військового збору - 31535,70 грн., з яких за податковим зобов`язанням - 8884,26 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 20931,40 грн., сума пені відповідно до підпункту 129.1.3 пункту 129 ПК України -1720,04 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.03.2019 № про застосування штрафної санкції у сумі 510 грн.;

- визнати протиправною та скасувати вимогу № Ю-4111-17 від 10.05.2019 про сплату недоїмки з єдиного внеску, штрафу та пені в сумі 926 356,86 грн.;

- визнати протиправною та скасувати вимогу № Ю-4111-17 від 04.06.2019 про сплату недоїмки з єдиного внеску, штрафу та пені в сумі 942398,33 грн.

В подальшому протокольною ухвалою суду від 10.10.19 року було залучено в якості другого відповідача по справі № 480/1603/19 Головне управління ДПС у Сумській області, а також зобов`язано Головне управління ДПС у Сумській області надати належної якості копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення щодо направлення рішень від 21.03.19 р. № та № , а також надати суду для огляду оригінал вказаного поштового повідомлення.

На виконання вимог суду представником Головного управління ДПС у Сумській області було надано копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 047 щодо направлення Державному підприємству «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)» рішень Головного управління ДФС у Сумській області від 21.03.2019 № та № , з якого суд вбачає, що оскаржувані рішення були отримані за довіреністю "Левченко" 26.03.2019 року (а.с. 128, 149).

Разом з тим судом було направлено запит від 17.10.2019 року до Сумської дирекції УДППЗ "Укрпошта", в якому суд зобов`язував надати відомості щодо дати вручення та кому саме було вручено поштове відправлення № 047 ( № 526), яке було направлено на адресу ДП " Підприємство ДКВС України (№116) вул. Роменська, 110, м. Суми, 40002 .

На даний запит Сумська дирекція УДППЗ "Укрпошта" надала відповідь від 30.10.2019 року № 36-П-076-В, в якій зазначено, що проведеною перевіркою архівних виробничих документів відділення поштового зв`язку № 2 м. Суми встановлено, що рекомендований лист № 047 надійшов до вищезазначеного відділення 25.03.2019 р., в той же день вручений уповноваженій особі на одержання пошти ДП «Підприємство ДКВС (№116)» (вул. Роменська, 6.110, м. Суми, 40002) Левченко. Рекомендоване повідомлення про вручення вищезазначеного листа за № 526 було направлене на адресу ГУ ДФС у Сумській області (вул. Іллінська, 6.13, м. Суми, 40009) 26.03.2019р. та вручене 28.03.2019р. уповноваженій особі Парамєєвій (а.с. 161).

В подальшому до канцелярії суду представником Головного управління ДПС у Сумській області було подано клопотання, в якому просить суд залишити адміністративний позов ДП «Підприємством ДКВС України (№116)» в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень Головного управління ДФС у Сумській області від 21.03.2019 № та № без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду (а.с. 139-141). Клопотання мотивоване тим, що вищезазначені рішення отримані позивачем 26.03.2019, однак звернувся з позовом до суду 06.05.2019 року, тобто з пропуском десятиденного строку визначеного частинами 4 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". При цьому заяви про поновлення пропущеного строку підприємство не заявляло.

В підготовчому судовому засіданні 10.10.2019 року судом було оголошено перерву та надано представнику позивача можливість подати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду з вище зазначеними позовними вимогами, та пояснення і докази щодо поважності причин його пропуску.

17.10.2019 року представником позивача подано клопотання, в якому, зокрема просить визнати поважними причини звернення 06.05.2019 з адміністративним позовом в частині визнання протиправними та скасування рішень Головного управління ДФС у Сумській області від 21.03.2019 № , № та поновити строк звернення в цій частині позовних вимог (в разі якщо суд вважає строк пропущеним). В даному клопотанні представник позивача лише зазначив, що із наданої відповідачем копії повідомлення про вручення поштового відправлення не можливо з`ясувати дату вручення, уповноважену особу на отримання поштового відправлення та зміст поштового відправлення. А відтак, на думку позивача, відповідач не надав належних доказів вручення рішення Головного управління ДФС у Сумській області від 21.03.2019 № , № уповноваженій особі позивача 26.03.2019. Тобто позивач вважає, що відповідачем не доведено пропуск строку звернення з позовом про скасування рішення Головного управління ДФС у Сумській області 21.03.2019 № , № . Крім того в даному клопотанні позивач зазначив, що не є платником єдиного внеску щодо засуджених, які залучались Державним підприємством «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)» до суспільно-корисної роботи у перевірений період, а також позивач не погоджується з підставами винесення оскаржуваних рішень (а.с. 150-151).

Крім того в подальшому, Головним управлінням ДПС у Сумській області було надано суду, зокрема копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 355 щодо направлення Державному підприємству «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)» вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Сумській області від 10.05.2019 № Ю-4111-17, відповідно до якого позивачем було отримано вище зазначену вимогу 22.05.2019 року (а.с. 164).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення клопотання представника Головного управлінням ДПС у Сумській області та залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень Головного управління ДФС у Сумській області від 21.03.2019 № та № . Крім того суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду в частині щодо визнання протиправною та скасування вимоги від 10.05.2019 року № Ю-4111-17, в зв`язку з пропуском строку звернення до суду, виходячи з наступного.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду за своєю суттю не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і шляхом встановлення строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

За приписами ч. 1,2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки на звернення до суду.

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), за положеннями п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Дія Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (ч. 1 ст. 2 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

За положеннями ч. 2 ст. 2 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", виключно цим Законом визначаються зокрема принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Завдання та функції центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, яким за положеннями статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" є орган доходів і зборів та його територіальні органи (в частині адміністрування єдиного внеску), права та обов`язки органів доходів і зборів визначені статтями 12, 13, 14 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відтак, облік платників єдиного внеску, їх права та обов`язки, порядок нарахування, обчислення і строки сплати єдиного внеску, його розмір, повноваження органів доходів і зборів, а також відповідальність за порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску визначає виключно Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

В силу вимог п. 4 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску має право: оскаржувати в установленому законом порядку рішення органу доходів і зборів та Пенсійного фонду та дії, бездіяльність його посадових осіб.

Відповідно до ч. 14 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до органу доходів і зборів вищого рівня або до суду з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це територіального органу доходів і зборів, яким прийнято це рішення.

Порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень органу доходів і зборів щодо нарахування пені та застосування штрафів.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Таким чином платник єдиного внеску може оскаржити вимогу контролюючого органу та рішення щодо нарахування пені та застосування штрафів протягом 10 календарних днів з дня її отримання як із застосуванням процедури її адміністративного оскарження так і без такої.

Дана позиція суду узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 31.01.2019 по справі № 802/983/18-а.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами, законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами

Зі змісту позовних вимог суд вбачає, що позивач, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, зокрема просить визнати протиправними та скасувати рішення від 21.03.2019 року № за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", рішення від 21.03.2019 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску та вимогу від 10.05.2019 року № Ю-4111-17 про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ.

Під час розгляду справи та з матеріалів наданих Головним управлінням ДПС у Сумській області та Сумською дирекцією УДППЗ "Укрпошта", судом встановлено, що рішення від 21.03.2019 року № та № були направленні відповідачем рекомендованою кореспонденцією та отримані представником позивача 26.03.2019 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 149), а також відповіддю Сумської дирекції УДППЗ "Укрпошта" від 30.10.2019 року № 36-П-076-В на запит суду (а.с. 161). Однак з даними позовними вимогами позивач до суду звернувся 06.05.2019 року, тобто із порушенням встановленого 10-денного строку звернення до суду, який встановлений Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". При цьому доказів поважності причин пропуску такого строку позивачем суду надано не було.

Щодо посилання представника позивача, що із наданої відповідачем копії повідомлення про вручення поштового відправлення не можливо з`ясувати дату вручення вище зазначених оскаржуваних рішень, суд зазначає, що в судовому засіданні судом було досліджено оригінал зазначеного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, в якому чітко зазначено дату отримання оскаржуваних рішень представником позивача Левченком 26.03.2019 року.

Щодо твердження представника позивача, що відповідач не надав належних доказів вручення рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 21.03.2019 року № та № уповноваженій особі позивача, суд зазначає.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270.

Відповідно до пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, одержувач - адресат або особа, уповноважена ним на одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом; адресат - фізична або юридична особа, якій адресується поштове відправлення, поштовий переказ, прізвище, ім`я та по батькові або найменування якої зазначені на поштовому відправленні, бланку поштового переказу в спеціально призначеному для цього місці; повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача.

Згідно п. 94 Правил надання послуг поштового зв`язку, прості та рекомендовані поштові відправлення, повідомлення про надходження поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичні друковані видання, адресовані юридичним особам, можуть доставлятися з використанням абонентських поштових скриньок, що встановлюються на перших поверхах приміщень чи інших доступних для цього місцях або у канцелярії, експедиції тощо, розміщені на перших поверхах приміщень, чи видаватися в приміщеннях об`єкта поштового зв`язку представникам юридичних осіб, уповноваженим на одержання пошти.

За приписами п. 105-106 Правил надання послуг поштового зв`язку, одержання реєстрованого поштового відправлення, грошових коштів за поштовим переказом здійснюється за умови пред`явлення документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, визначених законодавством. У разі отримання рекомендованого поштового відправлення одержувач власноруч зазначає прізвище та ставить свій підпис в книзі (на окремому аркуші) встановленого зразка. У разі отримання інших реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів одержувач заповнює відповідний бланк повідомлення: зазначає найменування, серію та номер пред`явленого документа, дату одержання та ставить свій підпис.

Оператор поштового зв`язку також може визначати інший порядок вручення реєстрованих поштових відправлень.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що при отриманні реєстрованого (рекомендованого) поштового відправлення працівник поштового зв`язку перевіряє документи одержувача, що посвідчують його особу та повноваження на отримання відправлення, а також зазначає відповідне прізвище цієї особи у повідомленні про вручення поштового відправлення. При цьому, адресат може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення за відповідною довіреністю.

Як вбачається з матеріалів справи, працівником поштового зв`язку на повідомленні про вручення поштового відправлення № 047, у якому містилися оскаржувані рішення, зазначено прізвище уповноваженої особи на одержання пошти Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)" за довіреністю, що отримала відправлення - "Левченко" (а.с. 128, 149). Даний факт також підтверджується листом Сумської дирекції "Укрпошта" від 30.10.2019 року № 36-П-076-В (а.с. 161).

Суд зазначає, що напис про одержання поштового відправлення уповноваженою особою позивача за довіреністю, в якому зазначене прізвище " Левченко ", зроблений працівником поштового зв`язку, зазвичай є переконливим доказом отримання відправлення саме адресатом. Таке переконання грунтується на презумпції добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків. Однак таку презумпцію може бути поставлено під сумнів і спростовано.

Дана позиція суду узгоджується з постановою Верховного суду від 20.03.2019 року по справі № 222/1402/16-а (адміністративне провадження № К/9901/3223/19.

Проте суд зазначає, що позивачем не було надано суду жодного доказу , який би спростував інформацію зазначену у повідомленні про вручення поштового відправлення № 047.

Разом з тим судом встановлено, що вимогу від 10.05.2019 року № Ю-4111-17 про сплату недоїмки з єдиного внеску, штрафу та пені, позивач отримав 22.05.2019 року, що також підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 164), а до суду з даною позовною вимогою звернувся 27.06.2019 року, тобто також із порушенням встановленого 10-денного строку звернення до суду, який встановлений Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". При цьому також доказів поважності причин пропуску такого строку, позивачем суду надано не було.

При цьому посилання представника позивача, що 03.06.2019 в порядку ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» позивач подав скаргу на вимогу про сплату недоїмки № Ю-4111-17 від 10.05.2019 та за результатами розгляду скарги вказана вимога була скасована, про що відповідач повідомив в усній формі, проте вмотивованого рішення позивач не отримав, суд вважає необгрунтованими з огляду на наступне.

Так, в силу положень п. 5-6 ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

З аналізу зазначених норм законодавства суд вбачає, що у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску має право оскаржити вимогу про сплату єдиного внеску, зокрема в адміністративному порядку, шляхом подання скарги до органу доходів і зборів вищого рівня та повідомити про це орган доходів і зборів, який прийняв дану вимогу.

Суд зазначає, що в матеріалах справи міститься скарга Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)" на вимогу від 10.05.2019 року № Ю-4111-17 про сплату недоїмки з єдиного внеску, штрафу та пені, яка, відповідно до супровідного листа Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)" від 03.06.2019 року № 15/91, була отримана Головним управлінням ДФС у Сумській області 03.06.2019 року, що підтверджується відповідною відміткою на даному супровідному листі, при цьому доказів того, що дана скарга також була направлена до органу доходів і зборів вищого рівня, тобто до Державної фіскальної служби України, як це передбачено п. 6 ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», представником позивача суду не надано (а.с. 61-63). Крім того суд зазначає, що в самій скарзі Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)" зазначено два адресати, до яких повинна була направлятися скарга - Державна фіскальна служба України та Головне управління ДФС у Сумській області, при цьому, як зазначено в самій скарзі, Головному управлінню ДФС у Сумській області скарга направляється "до відома" (а.с. 62).

Також суд вважає безпідставними посилання представника позивача на відсутність опису вкладення рекомендованих поштових відправлень, з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої Міністерством фінансів України від 20.04.2015 N 449, вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи або його відокремленого підрозділу, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові.

За приписами п. 7 розділу VIІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, рішення про нарахування пені та застосування штрафів вважається надісланим (врученим) юридичній особі або відокремленому підрозділу, якщо його передано службовій особі такого платника єдиного внеску під підпис або надіслано листом з повідомленням про вручення.

З аналізу зазначених норм законодавства суд вбачає, що законодавством визначено порядок надісланя (вручення) вимога про сплату боргу (недоїмки) та рішення про нарахування пені та застосування штрафів, зокрема рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

При цьому, як зазначено у ч. 8 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, оператори поштового зв`язку надають послуги з пересилання внутрішніх та міжнародних поштових відправлень, поштових переказів, зокрема, до внутрішніх поштових відправлень належать: листи - прості, рекомендовані, з оголошеною цінністю.

Частиною 11 Правил надання послуг поштового зв`язку визначено, що поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю.

Згідно ч. 17 Правил надання послуг поштового зв`язку, внутрішні реєстровані поштові відправлення (крім прямих контейнерів), поштові перекази можуть прийматися для пересилання з рекомендованим повідомленням про їх вручення в письмовому вигляді, через смс-повідомлення або повідомлення, що підтримуються засобами Інтернету, на вибір користувача.

Відповідно до ч. 19 Правил надання послуг поштового зв`язку, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Із системного аналізу зазначених норм Правил надання послуг поштового зв`язку, суд робить висновок, що Кабінет Міністрів України визначив в окремі категорії поштових відправлень, рекомендовані листи та листи з оголошеною цінністю, при цьому опис вкладення заповнюється лише при направленні поштового відправлення з оголошеною цінністю.

Дана позиція суду узгоджується з постановою Верховного суду від 20.06.2019 року по справі № 820/1186/17 (адміністративне провадження № К/9901/42805/18.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено при направленні поштового відправлення з рекомендованим повідомленням про їх вручення, наявність опису вкладення.

Крім того твердження представника позивача про те, що Державне підприємством «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)» не є платником єдиного внеску, а отже на нього не розповсюджуються вимоги Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», суд вважає необгрунтованими, з огляду на наступне.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Отже відповідно до зазначеної норми законодавства, Державне підприємством «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)» є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

При цьому щодо посилання представника позивача на те, що Державне підприємством «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)» не є платником єдиного внеску щодо засуджених, суд зазначає, що вказане свідчить про те, що позивач не погоджується з підставами винесення оскаржуваних рішень, що не може бути обгрунтованням щодо строків звернення до суду.

А відтак суд зазначає, що під час розгляду справи у підготовчому провадженні, позивач так і не довів наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Сумській області № від 21.03.2019 на підставі п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» про застосування штрафної санкції в розмірі 303 144,55 грн., визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Сумській області № від 21.03.2019 про застосування штрафних санкцій в розмірі 170 грн. та визнання протиправною та скасування вимоги від 10.05.2019 року № Ю-4111-17 про сплату недоїмки з єдиного внеску, штрафу та пені в сумі 926 356,86 грн.

Позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, та не наведено обгрунтованих підстав пропуску такого строку, які б могли бути визнані судом поважними, а відтак судом не встановлено наявності поважних причин, за яких позивач не міг своєчасно звернутися до Сумського окружного адміністративного суду з даними позовними вимогами.

Щодо посилання представника позивача, що відповідачем не доведено пропуск строку звернення до суду з позовними вимогами про визнання протиправними та скасування рішень Головного управління ДФС у Сумській області від 21.03.2019 № та № , суд зазначає.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок доказування лише щодо правомірності прийнятого ним рішення, вчинення певної дії чи бездіяльності.

При цьому обов`язок щодо обгрунтування підстав пропущення строку звернення до суду та надання доказів поважності причин його пропуску, відповідно до ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на особу, яка звернулася з відповідною позовною заявою до суду.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи вищевказане, суд не вбачає обґрунтованих підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними для поновлення строку звернення до суду, а отже, враховуючи значний пропуск позивачем строку звернення до суду без поважних причин, та беручи до уваги те, що позивачем не наведено жодних причин поважності пропуску строку звернення до суду, суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Сумській області № від 21.03.2019 на підставі п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» про застосування штрафної санкції в розмірі 303 144,55 грн., визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Сумській області № від 21.03.2019 про застосування штрафних санкцій в розмірі 170 грн. та визнання протиправною та скасування вимоги від 10.05.2019 року № Ю-4111-17 про сплату недоїмки з єдиного внеску, штрафу та пені в сумі 926 356,86 грн.

Керуючись ст. 122, 123, статті 240, 243, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)" до Головного управління ДФС у Сумській області, Головного управління ДПС у Сумській області в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Сумській області № від 21.03.2019 на підставі п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» про застосування штрафної санкції в розмірі 303 144,55 грн., визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Сумській області № від 21.03.2019 про застосування штрафних санкцій в розмірі 170 грн. та визнання протиправною та скасування вимоги від 10.05.2019 року № Ю-4111-17 про сплату недоїмки з єдиного внеску, штрафу та пені в сумі 926 356,86 грн. - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 08.11.2019 року.

Суддя В.О. Павлічек