Справа № 420/4659/19
Суддя: Цховребова М. Г
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4659/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Цховребова М.Г., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу у період з 18.07.2018 року по 31.12.2018 року, виходячи з розрахунку 80% від грошового забезпечення для обчислення пенсії, на підставі Довідки про розмір грошового забезпечення № 1-24.2/3961/19 від 15.07.2019 року, наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, без обмежень максимального розміру пенсії в сумі 24162,40 грн.

Ухвалою суду від 12.08.2019 року: відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

В судове засідання 10.10.2019 року учасники справи та/або їх представники не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду. (а.с.68-69)

11.09.2019 позивачем до суду подано заяву, вхід. № 32487/19, в якій останній просить провести судовий розгляд справи, призначений на 10 жовтня 2019 року без його участі у письмовому провадженні. (а.с.70)

10.09.2019 року представником відповідача до суду подано клопотання, вхід. № 32425/19, в якому останній, керуючись ст.ст. 44, 47 КАС України, просить здійснювати розгляд справи без участі представника головного управління (у порядку письмового провадження). (а.с.30)

Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ч. 3 ст. 194, ч.ч. 1, 3, 9 ст. 205 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно зі змістом позовної заяви, позивач обґрунтовує заявлені вимоги із зазначенням таких фактичних обставин:

- позивач, підполковник запасу, з 26 жовтня 2013 року перебуває на обліку відповідача та отримує пенсію за вислугу років. З 4 серпня 1981 року по 25 жовтня 2013 року він проходив військову службу в Збройних Силах України. Наказом Міністра оборони України від 19.10.1999 року № 600 був відряджений для подальшого походження служби до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі;

- з 19 листопада 1999 року по 25 жовтня 2013 року позивач походив службу на різних посадах в Украероруху та отримував грошове забезпечення. Наказом Міністра оборони України (по особовому складу) № 343 від 14 жовтня 2013 року, відповідно до частини шостої ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», позивач був звільнений у запас за пунктом „б" за станом здоров`я. Зазначеним наказом № 343 від 14 жовтня 2013 року, була визначена вислуга років у Збройних Силах України, яка складає: в календарному обчисленні - 32 роки 2 місяці, пільгова - 33 роки 7 місяців. Наказом директора Украероруху від 25 жовтня 2013 року № 582/о, на підставі наказу Міністра оборони України (по особовому складу) № 343 від 14 жовтня 2013 року, позивач був звільнений з посади заступника керівника польотів районного диспетчерського центру Одеського РСП;

- при звільненні, Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, позивачу була видана Довідка про розмір грошового забезпечення, на підставі якої Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, з 26 жовтня 2013 року призначило і виплачувало йому пенсію за вислугу років, в розмірі 80 процентів грошового забезпечення. Як позивачу стало відомо у період з 18.07.2018 по 31.12.2018 року був змінений розмір грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, які відряджені до Украероруху, відповідно до наказів Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 13.07.2018 року № 412 «Про затвердження Положення про порядок виплати грошового забезпечення та інших виплат військовослужбовцям Збройних Сип України, відрядженим до Украероруху» та від 26.04.2019 № 383 «Про затвердження переліків назв посад та розмірів окладів військовослужбовців за прирівняними посадами»;

- позивач звернувся з запитом до директора Украероруху з проханням надати йому Довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій. Державне підприємство обслуговування повітряного руху України надало йому «Довідку про розмір грошового забезпечення» 1-24.2/3961/19 від 15.07.2019. Довідка оформлена згідно з додатком № 2, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45;

- 22.07.2019 року позивач звернувся до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з проханням здійснити йому перерахунок та виплату пенсії з 18.07.2018 року по 31.12.2018 року, виходячи з розрахунку 80 процентів від грошового забезпечення для обчислення пенсії, на підставі «Довідки про розмір грошового забезпечення» 1-24.2/3961/19 від 15.07.2019, наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України без обмежень максимального розміру пенсії в сумі 24162,40 грн.;

- 05.08.2019 року листом № 1683/С-11 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області відмовило в реалізації довідки, вважаючи відсутніми підстави для перерахування пенсії;

- підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути, зокрема, моя заява, як пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком проведення перерахунку, повідомляють орган ПФУ. Аналогічна правова позиція з цього питання викладена у постанові Верховного суду України від 22 квітня 2014 року у справі № 21-484/а13 та постанові Верховного Суду від 23 квітня 2019 року у справі № 742/3316/16-а, в яких міститься висновок про те, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України;

- повноваження Державного підприємства обслуговування повітряного руху України встановлювати посадові оклади власним працівникам ґрунтуються на підставі статей 14 та 15 Закону України «Про оплату праці» та пункту 4 Положення про Об`єднану цивільно-військову системи організації повітряного руху України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів, згідно з яким керівник підприємства самостійно встановлює оклади за посадами штатних працівників;

- перелік посад штатних працівників Державного підприємства обслуговування повітряного руху України затверджений Указом Президента України від 3 травня 2017 року № 126/2017 «Перелік посад, що заміщуються військовослужбовцями Збройних Сил України, інших військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення у державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, а також державних та комунальних навчальних закладах, та граничних військових звань за цими посадами»;

- оскільки Кабінет Міністрів України делегував своє право керівникам державних органів, у тому числі й директору Державного підприємства обслуговування повітряного руху України визначати розміри посадових окладів військовослужбовців, які відряджені до Украероруху, то накази Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 13.07.2018 року № 412 «Про затвердження Положення про порядок виплати грошового забезпечення та інших виплат військовослужбовцям Збройних Сил України, відрядженим до Украероруху» та від 26.04.2019 № 383 «Про затвердження переліків назв посад та розмірів окладів військовослужбовців за прирівняними посадами», якими з 18.07.2018 року був змінений розмір грошового забезпечення, є підставою для перерахунку грошового забезпечення відповідним категоріям посад. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 10 травня 2016 року у справі № 522/19979/14-а, від 5 липня 2016 року у справі № 461/2167/14-а та Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2018 року у справі № 461/939/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/18, від 6 листопада 2018 року у справі № 522/3093/17 та від 15 квітня 2019 року у справі № 522/16973/17, які дійшли висновку, що пенсія військовослужбовцям, відрядженим до Украероруху, підлягає перерахунку відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у зв`язку зі зміною розміру грошового забезпечення на підставі наказу державного органу, якому Кабінет Міністрів України делегував своє право визначати розміри посадових окладів, тобто на підставі наказу Украероруху;

- з 26 жовтня 2013 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області мені була призначена та виплачувалась пенсія за вислугу років. Основний розмір пенсії: 80 процентів грошового забезпечення. Головне управління ПФУ в Одеській області неодноразово виконувало перерахунок моєї пенсії у розмірі 80 процентів від грошового забезпечення. При перерахунку пенсії позивача має застосовуватися норма закону, що визначає розмир пенсії у процентах, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України від 27 березня 2014 року № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до частини 2 статті 13 Закону України № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 процентів грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Дана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року справа № 21-420а13 та від 6 жовтня 2015 року справа № 21-2432а15, постановами Верховного Суду від 3 квітня 2018 року у справі № 175/1665/17 та від 15 квітня 2019 року у справі № 522/16973/17, які визнали протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії. Тому, при перерахунку пенсії має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у процентах, яка діяла на момент призначення пенсії, тобто 80 процентів від грошового забезпечення для обчислення пенсії;

- буквальне розуміння змін, внесених Законом України від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими. Це означає що стаття 43 Закону України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачає положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів. Отже, внесені Законом України від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження. Передбачені статтею 43 Закону України № 2262-ХІІ обмеження пенсій максимальним розміром введені в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів Украйни» 2 від 24.12.2015 року № 911-VIII. В той же час, пунктом 2 Прикінцевих положень Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів Украйни» від 24.12.2015 року № 911-VIII передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується лише до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області позивачу була призначена пенсія з 26 жовтня 2013 року. Тобто, обмеження пенсій максимальним розміром до позивача не застосується - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зобов`язане виплачувати позивачу пенсію без обмеження її максимального розміру. Дана правова позиція щодо виплати пенсії без обмеження її максимального розміру закріплена у постановах Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року у справі № 127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 6 листопада 2018 року у справі № 522/3093/17 та від 15 квітня 2019 року у справі № 522/16973/17. З метою повного та своєчасного виконання рішення суду, позивач просить в резолютивної частині рішення суду зазначити, що перерахунок та виплата пенсії зобов`язани проводитися без обмежень максимального розміру пенсії;

- відповідно до «Довідки про розмір грошового забезпечення» 1-24.2/3961/19 від 15.07.2019 розмір грошового забезпечення за нормами, чинними з 18.07.2018 року по 31.12.2018 року за прирівняною посадою: заступник керівника польотів районного диспетчерського центру РСП становить: посадовий оклад (ПО) - 17555 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням (ОВЗ) підполковник - 1410 грн., надбавка за вислугу років у розмірі 50 відсотків (від ПО + ОВЗ ) - 9482,50 грн., надбавка за роботу з відомостями, які становлять державну таємницю у розмірі 10 відсотків від ПО - 1755, 50 грн. Усього - 30203 грн. Сума грошового забезпечення для обчислення пенсії - 30203 грн. Основний розмір пенсії: 80 процентів грошового забезпечення (вислуга років 33). 24162,40 грн. (30203 грн.*80% = 24 162, 40 грн.). Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, зобов`язане здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсію в сумі 24162,40 грн. у період з 18.07.2018 року по 31.12.2018 року, тобто у період зміни розміру грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, які відряджені до Украероруху. Дана правова позиція, щодо визначення розміру пенсії, закріплена у постанові Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року у справі № 127/4267/17.

Згідно з відзивом на позовну заяву, відповідач вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, із зазначенням таких підстав:

- порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45. Механізм взаємодії щодо видачі та надіслання довідок про грошове забезпечення між державними органами, де особа проходила службу до та після відрядження, є чітко визначеним та не може бути порушеним;

- що стосується права Державного підприємства обслуговування повітряного руху України приймати рішення про зміну грошового забезпечення військовослужбовців в якості підстави проведення перерахунку призначених пенсій, відповідач зазначає, зокрема, що відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 1999 року № 1281 «Про створення об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України» грошове та матеріальне забезпечення військовослужбовців, відряджених до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, здійснюється у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2001 року № 104 "Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, відряджених до органів виконавчої влади та інших цивільних установ". Пунктом першим Порядку № 104 встановлено, що військовослужбовцям, особам начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та Державної кримінально-виконавчої служби, відрядженим до державних органів, установ та організацій, виплачується грошове та здійснюється матеріальне забезпечення, передбачене законодавством для військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, особового складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та Державної кримінально-виконавчої служби. При цьому грошове забезпечення виплачується виходячи з окладів за посадами, займаними зазначеними особами в державних органах, установах та організаціях, до яких вони відряджені, інших виплат, установлених для відповідних працівників цих органів, установ та організацій, а також окладів за військовими (спеціальними) званнями і надбавки за вислугу років у розмірах і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної кримінально-виконавчої служби. За відрядженими особами зберігаються всі види матеріального забезпечення за попереднім місцем служби, гарантії щодо соціального захисту, передбачені законодавством, за рахунок бюджетів Збройних Сил, інших військових формувань, органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної кримінально-виконавчої служби. Таким чином, наведеними положеннями передбачено лише право осіб отримувати оклади за посадами, займаними зазначеними особами в державних органах, установах та організаціях, до яких вони відряджені. Однак, будь-якого права щодо самостійного визначення та зміни розмірів відповідних посадових окладів такими державними інституціями не закріплено, а тому й не було делеговано Кабінетом Міністрів України;

- довідка Украероруху від 15.07.2019 та довідка № 1-24.2/3961/19 не відповідає Порядку № 45, відповідно до якого перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-XII пенсій проводиться лише у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про підвищення грошового забезпечення, а не будь-яким іншим органом. В свою чергу, від Мінсоцполітики також не надходило жодного повідомлення про підстави проведення перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям з 18.07.2018 по 31.12.2018;

- згідно із ст. 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668 "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. А отже, на позивача розповсюджується обмеження, передбачені статтею 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668 "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", тому підстави для задоволення такої позовної вимоги відсутні;

- необґрунтованою є позовна вимога щодо виплати на користь позивача пенсії в сумі 24162,40 грн. Зокрема, згідно з Рекомендаціями Кабінету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятими 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. В свою чергу, аналіз положень КАС України, а саме статей 2 ("Завдання та основні засади адміністративного судочинства") та 245 ("Повноваження суду при вирішенні справи"), свідчить про відсутність в адміністративних судів повноважень щодо підміни іншого орану державної влади чи перебирання на себе компетенції стосовно вирішення питань, які законодавством віднесені до повноважень саме такого органу державної влади. Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів, що застосовують надані їм у межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження в будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами. Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 листопада 2018 року по справі № 817/1819/17 (адміністративне провадження № К/9901/56055/18) за реєстраційним номером в ЄДРСР 78159732.

Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Судом встановлено, що Головне управління ПФУ в Одеський області з 26.10.2013 року призначено позивачу пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». (а.с.18)

З 04.08.1981 по 25.10.2013 позивач проходив військову службу в Збройних Силах України.

19.10.1999 наказом Міністра оборони України № 600 (а.с.14-15) позивач з Одеського регіонального центру управління повітряним рухом був відряджений у розпорядження Державного підприємства обслуговування повітряного руху України із залишенням на військовій службі, де з 19.11.1999 по 25.10.2013 проходив службу на різних посадах та отримував грошове забезпечення.

14.10.2013 наказом Міністра оборони України (по особовому складу) № 343 (а.с.16) позивач був звільнений у запас за п. б (за станом здоров`я). Зазначеним наказом МО була визначена вислуга років позивача у Збройних Силах України, яка складає: в календарному обчисленні - 32 роки 02 місяців, пільгова - 33 роки 07 місяців.

25.10.2013 наказом ДП обслуговування повітряного руху України № 582/о, на підставі наказу Міністра оборони України (по особовому складу) № 343 від 14.10.2013 (а.с.17), позивача було звільнено з посади заступника керівника польотів районного диспетчерського центру Одеського РСП .

Відповідно до протоколу за пенсійною справою - (Міноборони) від 26.10.2013 позивача, позивачу призначено пенсію за вислугу років та основний розмір пенсії: вислуга років - 33, у розмірі 80% грошового забезпечення. (а.с.39)

Наказом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України № 412 від 13.07.2018 року «Про затвердження Положення про порядок виплати грошового забезпечення та інших виплат військовослужбовцям Збройних Сил України, відрядженим до Украероруху» з 18 липня 2018 року, збільшено розмір грошового забезпечення за прирівняною посадою заступника керівника польотів районного диспетчерського центру РСП.

Відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення № 1-24.2/3961/19 від 15.07.2019, виданої позивачу Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, відповідно до наказів Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 13.07.2018 № 412 «Про затвердження Положення про порядок виплати грошового забезпечення та інших виплат військовослужбовцям Збройних Сил України, відрядженим до Украероруху» та від 26.04.2019 № 383 «Про затвердження переліків назв посад та розмірів окладів військовослужбовців за прирівняних посадами» розмір грошового забезпечення за нормами, чинними з 18.07.2018 по 31.12.2018 за прирівняною посадою: заступник керівника польотів районного диспетчерського центру РСП, становить усього - 30203,00 грн. (а.с.19)

22.07.2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою, вхід. № 1683/С-11, у якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 18.07.2018 року по 31.12.2018 року, виходячи з розрахунку 80% від грошового забезпечення для обчислення пенсії, на підставі «Довідки про розмір грошового забезпечення» № 1-24.2/3961/19 від 15.07.2019, наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України без обмеження максимального розміру пенсії в сумі 24162,40 грн. (а.с.20)

05.08.2019 року відповідач листом, № 1683/С-11 (а.с.21), повідомив позивача, зокрема, що:

- відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України;

- порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок);

- оскільки згідно з цим Порядком повідомлення Мінсоцполітики про підстави перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям відповідно до наказів Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 13.07.2018 № 412 «Про затвердження Положення про порядок виплати грошового забезпечення та інших виплат військовослужбовцям Збройних Сил України, відрядженим до Украероруху» та від 26.04.2019 № 383 «Про затвердження переліків назв посад та розмірів окладів військовослужбовців за прирівняними посадами» до Пенсійного фонду України не надходило, для проведення перерахунку пенсії на підставі наданої позивачем довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 15.07.2019 № 1-24.2/3961/19 про розмір грошового забезпечення за нормами, чинними у період з 18.07.2018 по 31.12.2018, підстави відсутні.

Не погоджуючись з вищевказаними діями відповідача, позивач звернуся до суду з вищезазначеними позовними вимогами.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються заперечення, та на виконання ухвали суду відповідачем суду також надано копію матеріалів пенсійної справи позивача. (а.с.39-56).

Відповідно до змісту заяв сторін по суті справи, між сторонами не має спору щодо фактичних обставин, спірність полягає у правовому врегулюванні спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частинами 1, 4 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

З наведеної норми права вбачається, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 1999 року № 1281 «Про створення об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України» передбачено, зокрема, що грошове та матеріальне забезпечення військовослужбовців, відряджених до Украероруху, потрібно здійснювати у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2001 року №104 «Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби, відряджених до державних органів, установ та організацій».

Відповідно до пункту 80 Положення про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, затвердженого Указом Президента України від 7 листопада 2001 року № 1053/2001, пенсійне забезпечення звільнених у запас або у відставку відряджених військовослужбовців здійснюється на загальних підставах, передбачених законодавством для військовослужбовців.

За правилами пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 №45 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Абзацом сьомим пункту 3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що особам, що відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені із служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, перерахунок пенсій провадиться на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, виданих зазначеними органами, установами, організаціями і підприємствами.

Підпунктом 1 Пунктом 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання установлювати:

посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, у розмірах, визначених затвердженими цією постановою схемами, згідно з додатками 1-11 за аналогічними посадами;

посадові оклади заступникам керівників структурних підрозділів, посади яких не передбачені цією постановою, на 1-5 відсотків нижче від посадового окладу відповідного керівника;

надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.

Отже, КМУ делегував керівникам державних органів своє право визначати розміри посадових окладів, тому наказ № 221, яким підвищено посадові оклади військовослужбовців, відряджених до Украероруху, є підставою для перерахунку пенсії відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ.

Абзацом сьомим пункту 3 Порядку встановлено, що особам, що відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені із служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, перерахунок пенсій провадиться на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, виданих зазначеними органами, установами, організаціями і підприємствами.

З огляду на наведене, суд вважає, що пенсії військовослужбовців, відряджених до Украероруху підлягають перерахунку відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ у зв`язку зі зміною розміру грошового забезпечення на підставі наказу № 412 державного органу, якому КМУ делегував своє право визначати розміри посадових окладів.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема у постанові від 10 травня 2016 року (справа № 21-278а16), а також Верховним Судом, зокрема у постанові від 24 квітня 2018 року (справа № 461/939/17) та ін.

Положення статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» про те, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність доповнено згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 848-VIII.

Зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року.

Згідно з пунктом другим резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, зокрема, частина сьома статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року відсутня частина сьома статті 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Таким чином, буквальне розуміння змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року у справі № 127/4267/17 та від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, в постанові Верховного Суду від 08.08.2019 року по справі № 522/3271/17 (адміністративне провадження № К/9901/24282/18). (а.с.59-62)

При цьому, щодо позовної вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу в сумі 24162,40 грн. - слід зазначити таке.

Відповідно до ст. 10 Закону № 2262-ХІІ призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, діяльність органів державної влади регулюють закони та підзаконні акти, які дають суб`єктам владних повноважень можливість користування певною свободою розсуду при вирішенні питань і встановлюють лише межі такої свободи, тобто наділяють їх дискреційними повноваженнями.

Як вбачається зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо виконання дискреційних повноважень адміністративними органами від 11 березня 1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, наділений дискреційними повноваженнями, тобто повноваженнями з певним ступенем свободи адміністративного органу при прийнятті рішення, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення. А суди не мають право втручатися в дискреційні функції органів владних повноважень. Завдання правосуддя полягає в гарантуванні дотримання вимог права та контролю за легітимністю прийняття рішень.

Вищенаведеними положеннями, зокрема, Закону № 2262-ХІІ, на які також посилається відповідач, саме відповідач наділений повноваженнями щодо визначення конкретного розміру пенсії, тощо.

Відповідно до п.п. 3, 4, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування правомірності вчинення оскаржуваних дій, з дотриманням вимог абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем суду не наведено та не надано.

При цьому слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.), відповідно

суд дійшов висновку, що:

- на виконання вимог ч. 1 ст. 77 КАС України позивачем доведені обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги;

- позиція відповідача зі спірних питань - є помилковою та не відповідає нормам чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини та/або фактичним обставинам справи;

- враховуючи наведені висновки суду, керуючись ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 245 КАС України, суд вважає за необхідне для ефективного захисту прав та інтересів позивача визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку раніше призначеної пенсії позивачу на підставі довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про розмір грошового забезпечення № 1-24.2/3961/19 від 15.07.2019 року, та відповідно

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 18.07.2018 року по 31.12.2018 року, виходячи з розрахунку 80% від грошового забезпечення для обчислення пенсії на підставі довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про розмір грошового забезпечення № 1-24.2/3961/19 від 15.07.2019 року, без обмеження максимального розміру пенсії;

- в задоволенні позовної вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу в конкретному розмірі (в сумі 24162,40 грн.), як у способі відновлення порушеного права, - слід відмовити з вищенаведених підстав, а також з тих підстав, що відповідний перерахунок пенсії відповідачем ще не був здійснений та відповідно правомірність такого перерахунку (розрахунку суми пенсії) не є предметом спору у цій справі.

В прохальній частині позовної заяви позивач також просить суд зобов`язати відповідача у встановлений судом строк подать до суду звіт про виконання судового рішення, з тих підстав по суті, що:

- відповідач не виконує Рішення суду в повному обсязі;

- доказом, який свідчить що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області може ухилятися від виконання рішення суду, є дії відповідача з перерахунку і виплати пенсії позивача на підставі Рішення суду по справі № 420/6048/18 від 15 січня 2019 року. В резолютивної частині Рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/6048/18 від 15 січня 2019 року зазначено: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.03.2018 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з розрахунку 80 процентів від грошового забезпечення для обчисленню пенсії, на підставі Довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій від 23.08.2018 року №1-26.7-3909 наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України без обмежень максимального розміру та стягнути заборговану суму згідно проведеного перерахунку, з урахуванням індексації пенсії, на користь ОСОБА_1 ». Головне управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області виконуючи Рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/6048/18 від 15 січня 2019 року перерахувало позивачу пенсію з 1 березня 2018 року, зробило розрахунок на доплату пенсії але саму суму доплати пенсії на його рахунок не перерахувало. Тобто Рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/6048/18 від 15 січня 2019 року фактично виконане не було;

- у зв`язку з тим, що залишається практика шкідливого та неправомірного правозастосування виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області приписів законодавства, що має наслідком щомісячне звуження обсягів прав та інтересів осіб, призводить до недоотримання належних до сплати сум пенсійних виплат, позивач просить суд здійснити судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у встановлений судом строк подати до суду звіт про виконання судового рішення.

У відзиві на позовну заяву представником з порушеного позивачем питання зазначено, що:

- інститут судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах регламентований статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Дані процесуальні приписи не є імперативними, передбачають диспозитивну поведінку суду щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення;

- всі рішення, які набрали законної сили, відповідно до ст. 370 КАС України, є обов`язковими до виконання на всій території України, та позивачем не наведено відповідних доказів які б могли свідчити, що прийняте рішення в подальшому може бути не виконане головним управлінням.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З наведеної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення суб`єктом владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, є правом, а не обов`язком суду.

Тобто, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами.

Проте, позивачем не наведено доводів та не надано належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження необхідності саме по даній справі для зобов`язання відповідача, як суб`єкта владних повноважень, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, у додатковій постанові Верховного Суду від 31.07.2018 року по справі № 235/7638/16-а (адміністративне провадження № К/9901/43354/18).

Враховуючи та на підставі вищенаведеного, в задоволенні вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - слід відмовити.

З вищенаведених висновків суду щодо позову вбачається, що фактично позовні вимоги позивача задоволені повністю, юридично часткове задоволення позовних вимог позивача полягає у захисті прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах в іншій ніж заявлено позивачем спосіб, зокрема, у визнанні протиправними дій відповідача, які обумовили звернення позивача до суду, та без конкретизації суми перерахованої пенсії.

Отже, в даному випадку підлягає застосуванню ч. 1 ст. 139 КАС України, відповідно до якої, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позовної заяви додано квитанцію про сплату № 4608 від 05.08.2019 року про сплату судового збору за подання даного адміністративного позову в сумі 768,40 грн.

Відповідно, стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Керуючись ст.ст. 194, 205, 241-246, 250, 255, 257, 258, 262, 295 та Перехідними положеннями КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ідентифікаційний код юридичної особи: 20987385) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про розмір грошового забезпечення № 1-24.2/3961/19 від 15.07.2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 18.07.2018 року по 31.12.2018 року, виходячи з розрахунку 80% від грошового забезпечення для обчислення пенсії на підставі довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про розмір грошового забезпечення № 1-24.2/3961/19 від 15.07.2019 року, без обмеження максимального розміру пенсії.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

У встановленні судового контролю за виконанням судового рішення - відмовити.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи до або через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Г. Цховребова

.