Справа № 760/13617/19
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/960/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Кривулько С.В.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 6 роти 2 батальйону 1 полку Управління патрульної поліції у м. Києві Пукало Євгенія Олеговича, третя особа - Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві, про визнання дій протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

10.05.2019 позивач звернувся до суду з позовом та просить суд визнати протиправними дії інспектора 6 роти 2 батальйону 1 полку Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП Пукала Євгенія Олеговича щодо проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та складення протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №193738.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 05 лютого 2019 року інспектором 6 роти 2 батальйону 1 полку Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП Пукалом Є.О. у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №193738 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що під час проведення огляду та складання матеріалів про адміністративне правопорушення інспектором поліції Пукалом Є.О. допущено порушення норм Закону, а відповідно його дії не відповідали чинному законодавству та були протиправними.

Вказує, що в роздруківці чеку драгер час проходження огляду становить 01-49 05.02.2019 року, пояснення свідків - о 01-49 вони були запрошені інспекторами поліції, згідно протоколу - о 01-49 ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що свідчить про процесуальні порушення допущені під час оформлення матеріалів, оскільки фізично не можливо одночасно виконання трьох дій в межах однієї справи: керування транспортним засобом, проходження тим же водієм огляду за допомогою алкотестеру «Драгер» та допиту свідків.

Також, позивач зазначає, що він не погодився з результатами огляду на стан сп`яніння, про що власноруч зазначив і в протоколі про адміністративне правопорушення та в Акті огляду. Крім того, він просив проїхати до медичного закладу для проведення огляду лікарем-наркологом, на що поліцейськими було відмовлено.

Вважає, що відповідачем порушено норми чинного законодавства якими передбачено порядок проведення огляду водія на місці зупинки та порядок направлення водія на огляд до медичного закладу, оскільки в разі виявлення незгоди останнім з результатами, направляється поліцейськими для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.

10.05.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою суду від 11.05.2019 судом по справі було відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

16.07.2019 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що вказаний позов не є адміністративним, оскільки відповідачем при складанні адміністративного протоколу здійснювалися не публічно-владні управлінські функції, а процесуальні, які підлягають оцінці та врахуванню, як одного з доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення судом, або іншою уповноваженою особою під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 05 лютого 2019 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 193738, з якого вбачається, що позивач керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння , відповідальність за що, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 6).

Позивач заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та оскаржив дії інспектора щодо огляду на стан алкогольного сп`яніння. Посилається на те, що такі дії були вчинені з суттєвими порушеннями вимог закону, на що слід зазначити наступне.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та складення протоколу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою алкотестера «Драгер», що було зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення, з результатами якого позивач не погодився. При цьому, позивачем доказів того, що йому було відмовлено проїхати до медичного закладу не надано.

Згідно зі ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У ч. 1 ст. 246 КпАП України визначено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 254 КпАП України передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За нормами ст. 278 орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Встановлено, що фактично позивач порушує питання про оскарження правомірності дій інспектора по складанню протоколу про адміністративне правопорушення. Разом з тим, сам по собі протокол не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору, він не створює юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення, безпосередньо не впливає на права та обов`язки особи, щодо якої він складений, та не є обов`язковим для виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При вирішенні адміністративного спору суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Обов`язковим є порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за захистом.

Вбачається, що підставою для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому обов`язковою умовою для визнання таких дій чи бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Разом з тим, складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та на підставі ст. 251 КпАП України є предметом оцінки судом в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не породжує для позивача будь-яких правових наслідків.

За вказаних вище обставин, позовні вимоги про визнання протиправними дій інспектора пов"язані зі складанням ротоколу про адміністративне правопорушення не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно зі ст. 221 КпАП України судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст. 130 КпАП України.

Протокол за ст. 130 КпАП України та додані до нього документи підлягають розгляду як документи, якими зафіксовано певні факти та за результатами його розгляду має бути прийняте процесуальне рішення щодо наявності чи відсутності вини особи.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

Разом з тим, розгляд питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та рішення суб`єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, не відповідає завданням адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного суду від 10 травня 2018 року в справі № К/9901/12359/18.

Таким чином, проаналізувавши наведені позивачем доводи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 , задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 130, 245, 246, 251, 252, 254, 268, 278, 279, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 6 роти 2 батальйону 1 полку Управління патрульної поліції у м. Києві Пукало Євгенія Олеговича, про визнання дій протиправними, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М.Букіна