Справа № 280/2667/19
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

07 листопада 2019 року справа 280/2667/19

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Головко О.В., Ясенова Т.І.,

при секретарі Троянові А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.07.2019 (суддя Кисіль Р.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про призначення одноразової грошової допомоги

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30.5.2019 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати пункт 35 протоколу №6 від 25.01.2019 засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити і виплатити одноразову грошову допомогу в зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму з урахуванням раніше виплаченої суми.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15.07.2019 в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та позовні вимоги задовольнити. Посилається на рішення Верховного суду від 10.03.2015 у справі №21-563а14 та від 20.03.2018 у справі №295/3091/17, в яких зазначено, що в разі встановлення військовослужбовцю більшого відсотка втрати працездатності або в разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виникає право на отримання допомоги, яка виплачується з урахуванням виплаченої раніше суми.

На думку позивача, суд помилково керувався абзацом 2 частини 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до якого, в разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги в зв`язку із змінами, що відбулись, не здійснюється. Ця норма набула чинності 01.01.2017, а вперше інвалідність ІІІ групи йому встановлена в 2015 році.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виплата одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога призначається і виплачується в разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених в цьому пункті.

Відповідно до підпункту «б» пункту 1 статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога призначається і виплачується в розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - в разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи; 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - в разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи; 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - в разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Відповідно до пункту 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми. В разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги в зв`язку із змінами, що відбулись, не здійснюється.

Згідно виписки з акту огляду МСЕК серія АВ №0302770 від 14.09.2015, ОСОБА_1 вперше встановлена ІІІ група інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно довідки до акту огляду МСЕК серія АВ №0673355 від 20.09.2016, ОСОБА_1 повторно встановлена ІІІ група інвалідності внаслідок травми, отриманої при захисті батьківщини.

Згідно виписки з акту огляду МСЕК серія АВ №1015444 від 26.09.2018, ОСОБА_1 безстроково встановлена ІІ група інвалідності внаслідок травми, отриманої при захисті батьківщини.

Згідно пункту 35 протоколу №6 від 25.01.2019 засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні одноразової допомоги оскільки після встановлення ІІІ групи інвалідності він отримав одноразову допомогу в сумі 206 700грн, а ІІ група інвалідності встановлена більше ніж через два роки після встановлення ІІІ групи.

З урахуванням того, що ІІ група інвалідності позивачу встановлена через 3 роки після встановлення ІІІ групи, окружний суд обгрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог.

Посилання в апеляційній скарзі на рішення Верховного суду від 10.03.2015 у справі №21-563а14 та від 20.03.2018 у справі №295/3091/17 є безпідставними. Окружний суд правильно звернув увагу, що на час розгляду правовідносин у справі №21-563а14 була відсутня стаття 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». У справі №295/3091/17 Верховний Суд констатував, що в силу статті 58 Конституції України, норми пункту 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» застосовуються в разі зміни інвалідності після 01.01.2017.

Тобто на позивача розповсюджуються обмеження виплати одноразової грошової допомоги якщо зміна інвалідності відбулась після спливу двох років після первинного встановлення інвалідності.

Більш того, Верховний Суд в постанові від 21.08.2019 у справі №806/2187/18 зазначив, що з 01.01.2014 набув чинності Закон України №5040-VI від 04.07.2012 «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців», яким Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнений статтею 16-3, відповідно до пункту 4 якої, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

З 01.01.2017 набув чинності Закон України №1774-VIII від 06.12.2016 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким пункт 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнений абзацом 2, відповідно до якого, в разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги в зв`язку із змінами, що відбулись, не здійснюється.

Обидві абзаци пункту 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачають обмеження дворічним строком, протягом якого зміна групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги.

Таким чином, починаючи з 01.01.2014 обов`язковою умовою виплати одноразової грошової допомоги при зміні інвалідності, є наявність дворічного строку, протягом якого така зміна відбулась, якщо особа отримала допомогу при первинному встановленні інвалідності.

З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241-244, 316, 321, 322, КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.07.2019 без змін.

Постанова набирає законної сили з 07.11.2019 та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

судді О.В. Головко

судді Т.І. Ясенова