Справа № 311/4112/19
Суддя: Пушкарьова С. П.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року місто Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Пушкарьової С.П.,

при секретарі судового засідання Гончаровій К.Ю.,

за участю:

представника позивача Морозовій В.В.,

відповідача Йігіталієва Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Василівського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , про затримання іноземного громадянина з метою забезпечення видворення за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2019 року до Василівського районного суду Запорізької області звернувся Василівський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області із адміністративним позовом до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , про затримання іноземного громадянина з метою забезпечення видворення за межі України.

У позові зазначено, що 05.08.2017 року до Василівського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області від Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшов матеріал ЖЕО № 4433 від 05.08.2017 р., вх. № 2322/2859 від 05.08.2017 р. з метою проведення перевірки законності перебування на території України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, 05.08.2017 року під час перевірки законності перебування громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , на території України Василівським РВ УДМС України було встановлено, що у діях вищезазначеного іноземного громадянина вбачається порушення правил проживання на території України, а саме: проживання без документів на право проживання в Україні, оскільки термін дії паспорта громадянина Республіки Узбекистан скінчився 28.11.2011 року.

Крім того, 05.08.2017 року громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП (протокол ПР МЗП 136330 від 05.08.2017 р.) і у відношенні нього прийнято рішення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за порушення п. 2.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 року № 150 «Про затвердження Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України».

Постанова ПН МЗП 136330 від 05.08.2017 р. у відношенні до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 виконана 09.08.2017 року, квитанція № 0.0.823507290.1.

15.11.2017 року Василівським РВ УДМС України в Запорізькій області було прийнято Рішення № 15 від 09.08.2017 року про примусове повернення за межі України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 та заборонено подальший в`їзд на територію України терміном на 3 роки, термін контролю: 08.08.2020 рік.Громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 був належним чином повідомлений, що у випадку невиконання рішення про примусове повернення у відношенні нього буде застосоване примусове видворення, другий примірник вищезазначеного рішення він отримав і зобов`язався покинути територію України в термін до 13.12.2017 року.

11.08.2017 року УДМС України в Запорізькій області надало Доручення № 2301/03-17653 згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 280 від 17.04.2013 року «Про затвердження Порядку надання Державній прикордонній службі та виконання нею доручень уповноважених державних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон». З метою контролю за виконанням вищезазначеним іноземним громадянином рішення про примусове повернення, Василівським РВ УДМС України в Запорізькій області було надіслано запит (вих. № 2322/22/2099 від 22.09.2017 року) до Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області з проханням перевірити у банку даних «АРКАН» інформацію про перетинання державного кордону України на виїзд громадянином Республіки Узбекистан ОСОБА_1 .

Інформації стосовно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 згідно інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи «АРКАН» про перетин державного кордону не міститься. Вищезазначене рішення громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_2 ОСОБА_3 не виконав і продовжував знаходитися на території України незаконно, що є грубим порушенням міграційного законодавства. 04.04.2018 року до Василівського районного суду Запорізької області було направлено адміністративний позов Василівського РВ УДМС України в Запорізькій області (вих. № 2322/627 від 04.04.2018 року) про примусове видворення громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , оскільки по закінченню терміну перебування в Україні зазначений іноземний громадянин територію держави не залишив, близьких родичів громадянин України не має, заходів щодо легалізації свого проживання в Україні не вжив за відсутності підстав для подальшого перебування в Україні. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 06.04.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом Василівського РВ УДМС України у відношенні до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 та призначено до розгляду у Василівському районному суді Запорізької області на 13 квітня 2018 року на 14:00 годин.

12.04.2018 року до Василівського районного суду Запорізької області було направлено адміністративний позов Василівського РВ УДМС України в Запорізькій області (вих.. № 2322/667 від 12.04.2018 року) про затримання громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі України. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області адміністративний позов Василівського РВ УДМС в Запорізькій області залишено без розгляду на підставі клопотання представника позивача Василівського РВ УДМС України в Запорізькій області. 05.12.2018 року за вих. № 2322/1904-18 НМ 12.12.2018 року за вих. № 2322/1984 НМ Василівським РВ УДМС України в Запорізькій області до Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області були надіслані прохання у сприянні здійсненню розшукових заходів стосовно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , однак на той час місце його перебування встановити не вдалося.

23.10.2019 року під час проведення практичного етапу цільових профілактичних заходів з нагляду та контролю за виконанням законодавства у міграційній сфері під умовною

назвою «Мігрант» від Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області до Василівського РВ УДМС України в Запорізькій області надійшло подання № 6179 від 23.10.2019 року з метою проведення перевірки законності перебування на території України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час перевірки законності перебування в Україні громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , відділом організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення Василівського РВ УДМС України в Запорізькій області було встановлено, що вищезазначений іноземний громадянин у відповідності до Рішення № 15 від 09.08.2017 року був зобов`язаний покинути територію України до 07.09.2017 року та у відношенні нього застосовано заборону в`їзду на територію України терміном до 08.08.2020 року.

05.11.2019 року громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП (протокол ПР МЗП 000263 від 05.11.2019 р.) і у відношенні нього прийнято рішення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. (постанова ПН МЗП 000263 від 05.11.2019 р.) за порушення п. 2.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 року № 150 «Про затвердження Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців і осіб без громадянства на території України.

28.11.2011 року термін дії паспорта CF громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 скінчився та по теперішній час громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 перебуває на території України з порушенням правил перебування в Україні, а саме проживає без документів на право проживання. По закінченню терміну перебування в Україні зазначений іноземний громадянин територію держави не залишив, близьких родичів громадянин України не має, заходів щодо легалізації свого проживання в Україні не вжив за відсутності підстав для подальшого перебування в Україні, жодних підстав для отримання дозволу на імміграцію в Україну не має.

У зв`язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить затримати громадянина Републіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення фактичного виконання рішення суду про примусове видворення за межі території України та поміщення до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України; примусово видворити за межі території України.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Суд, вислухавши думку представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 90 КАС України).

У відповідності до п. 3 ч. 4 ст. 46 КАС України, іноземці можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України.

Статтею 288 КАС України передбачено, що позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Ч. 1 ст. 289 КАС України визначено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобовязання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 прибув на територію України з приватною метою по національному паспорту НОМЕР_1 , виданому Республікою Узбекистан 18 листопада 2000 року, терміном дії до 28 листопада 2011 року. По закінченню терміну перебування в Україні, територію держави він не залишив, близьких родичів громадян України не має, заходів щодо легалізації свого проживання в України не вжив за відсутності підстав подальшого перебування в Україні, жодних підстав для отримання дозволу на імміграцію в Україну не має.

Згідно п. 2.2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 150 від 15 лютого 2012 року, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

З матеріалів справи вбачається, що після закінчення встановленого законодавством строку перебування на території України до 13 грудня 2017 року, громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 за межі України не виїхав та незаконно перебуває на території України та ухиляється від виїзду з України.

05 серпня 2017 року за порушення п. 2.2 Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку продовження строку перебування, та продовження або скорочення

строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України» від 15 лютого 2012 року № 150 у відношенні громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МЗП № 136330 за ознаками ч. 1 ст. 203 КУпАП, про що свідчить додана до матеріалів справи копія вказаного протоколу.

Постановою ПН МЗП № 136330 від 05 серпня 2017 року, винесеною начальником Василівського РВ УДМС України в Запорізькій області, на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривен, що також підтверджується копією постанови про накладення адміністративного стягнення, доданою до матеріалів справи.

З наданої копії вказаної постанови про накладення адміністративного стягнення вбачається, що адміністративне стягнення відповідач виконав 09 серпня 2017 року, штраф сплачено.

У відповідності до вимог ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері захисту державного кордону.

15 листопада 2017 року, відповідно до статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Василівським РВ УДМС України в Запорізькій області було прийняте рішення № 15 про примусове повернення з України громадянина Республіки Узбекистану ОСОБА_1 .

Відповідач зобов`язався добровільно виконати рішення про примусове повернення та покинути територію України у термін до 13 грудня 2017 року, про що свідчить його підпис у письмових поясненнях.

Ст. 30 ч. 1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства"передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення

про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Під час прийняття рішення про примусове повернення з України громадянину Республіки Узбекистан ОСОБА_1 також було роз`яснено, що у випадку невиконання ним цього рішення, до нього буде застосоване примусове видворення, що передбачено ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Однак, як встановлено судом, до теперішнього часу відповідач рішення Василівського РВ УДМС України в Запорізькій області про примусове повернення від 15 листопада 2017 року не виконав, територію України не покинув та продовжує порушувати міграційне законодавство України.

Щодо відповідача, обставин, які вказані у статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», та унеможливлюють примусове видворення за межі України судом не встановлено.

На теперішній час громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 рішення про примусове повернення від 09.08.2017 року не виконав. Він перебуває на території України як нелегальний мігрант, подальших підстав для законного перебування не має, не вживає заходів стосовно своєї легалізації, відсутні кошти, необхідні для проживання в Україні.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду, від 25.06.2009, № 1 "Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні" іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", статтею 13 Закону України "Про імміграцію". Примусове видворення та затримання іноземця та особи без громадянства здійснюється лише на підставі постанови адміністративного суду.

Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у відповідача відсутні законні підстави для знаходження на території України, оскільки термін перебування його на території України закінчився, у добровільному порядку відповідач не виконав рішення про його примусове повернення та не покинув територію України.

Враховуючи викладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини та основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги Василівського міського відділу Управління Державної міграційної служби Запорізької області є законними, обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, суд вважає необхідним роз`яснити, що у відповідності до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які відповідно до рішення суду підлягають примусовому видворенню за межі України, відшкодовують витрати, пов`язані з видворенням, в установленому законом порядку. Якщо зазначені іноземці та особи без громадянства не мають коштів для відшкодування витрат, пов`язаних із видворенням їх за межі України, видворення здійснюється за рахунок державного бюджету.

Проаналізувавши вищевикладені обставини справи та законодавчі норми, виходячи з принципів: законності, об`єктивності, розумності та справедливості, суд вважає необхідним

задовольнити позов, оскільки, за вказаних обставин, а саме, відсутності у іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, є достатні та обґрунтовані підстави для її затримання з подальшим поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, у відповідності до частини 1 статті 289 КАСУ.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач ОСОБА_1 порушив вимоги законодавства України та підлягає видворенню, оскільки є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що останній ухиляється від самостійного та добровільного залишення території України, а тому, позовні вимоги про затримання та забезпечення видворення відповідача ОСОБА_1 , суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню за вищенаведеними підставами.

Відповідно частині 19 статті 289 КАСУ, за подання до адміністративного суду позовних заяв та апеляційних скарг у справах, визначених цією статтею, судовий збір не сплачується.

Отже, судові витрати, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає необхідним віднести за рахунок держави.

Рішення підлягає негайному виконанню відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 9, 46, 77, 90, 139, 229, 246, 250, 255, 288, 289, 295, ч. 2 ст. 371 КАС України, ст.ст. 26, 30-32 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", -

У Х В А Л И В:

Позов Василівського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про затримання іноземного громадянина з метою забезпечення видворення за межі України задовольнити.

Затримати громадянина Републіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення фактичного виконання рішення суду про примусове видворення за межі території України та поміщення до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України.

Видворити за межі території України у примусовому порядку громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Республіки Узбекистан, паспорт НОМЕР_1 , виданий 18 листопада 2000 року.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Василівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.П. Пушкарьова