Справа № 280/3553/19
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

31 жовтня 2019 року (о 13 год. 20 хв.)Справа № 280/3553/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання: Сонгулії О.В., представника позивача адвоката Хілька А.С., представника відповідачів Голікова О.Ю., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Машинобудівний Завод Квік (69123, м.Запоріжжя, вул.Василя Стуса, буд.8А; )

до Державної фіскальної служби України (04053, м.Київ, пл.Львівська, буд.8; ),

Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166; ),

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний Завод «Квік» (далі - позивач, ТОВ «Машинобудівний Завод «Квік») до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач 1, ДФС України), Комісії ДФС, яка приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних в якій позивач з урахуванням уточненої позовної заяви просить суд:

1) визнати протиправними і скасувати рішення:

- №1209339/38284929 від 02.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №37 від 25.06.2018;

- №1195833/38284929 від 18.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №16 від 14.06.2018;

- №1195835/38284929 від 18.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №43 від 27.07.2018;

- №1194695/38284929 від 14.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №15 від 13.06.2018;

- №194700/38284929 від 14.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №10 від 11.06.2018;

- №1194708/38284929 від 14.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №9 від 05.07.2018;

- №194702/38284929 від 14.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №14 від 12.06.2018;

- №1204986/38284929 від 25.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №11 від 05.07.2018;

- 1204980/38284929 від 25.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №24 від 21.06.2018;

- №1195834/38284929 від 18.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №11 від 11.06.2018;

2) зобов`язати відповідача 1 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: №37 від 25.06.2018; №15 від 13.06.2018; №10 від 11.06.2018; №9 від 05.07.2018; №14 від 12.06.2018; №11 від 05.07.2018; №24 від 21.06.2018; №11 від 11.06.2018; №16 від 14.06.2018; №43 від 27.07.2018.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що у відповідності до норм податкового законодавства ним складені податкові накладні по взаємовідносинам з контрагентами, які направлені для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Реєстрація вказаних податкових накладних була зупинена з підстав того, що податкові накладні відповідають вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку», позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. На виконання зазначених вимог позивач направив до відповідної Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації пояснення та копії документів, однак в реєстрації податкових накладних відмовлено з підстав неподання повного пакету витребуваних документів. З посиланням на норми Податкового кодексу України (далі - ПК України) позивач вважає таку відмову безпідставною, оскільки вважає, що надані ним документи у повній мірі підтверджують реальність здійснення господарських операцій і є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН). Просить зобов`язати відповідача 1 зареєструвати податкові накладні в ЄРПН.

Ухвалою суду від 29.07.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 12.08.2019.

Ухвалою суду від 12.08.2019 відкладено розгляд справи та призначено підготовче судове засідання на 17.09.2019.

27.08.2019 представник відповідачів подав до суду відзив на позовну заяву (вх.№35270), у якому проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що реєстрація податкових накладних, виписаних ТОВ «Машинобудівний Завод «Квік», була зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України у зв`язку з тим, що податкові накладні відповідають вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Позивач скористався своїм правом та подав на розгляд Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, пояснення та копії документів щодо зупинених податкових накладних, однак в реєстрації податкових накладних відмовлено у зв`язку з не наданням позивачем: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків, складські документи. Вважає, що у відповідачів були законні підстави для прийняття рішення про відмову в реєстрації спірних податкових накладних, а тому рішення є правомірними, просить відмовити в задоволенні позову.

03.09.2019 позивач подав відповідь на відзив (вх.36353), в якому не погоджується з доводами представника відповідачів, викладеними у відзиві на позовну заяву, та додатково зазначає, що у квитанціях про зупинення спірних податкових накладних не вказано конкретний критерій ризиковості платника податку. Крім того, відповідачі не обґрунтували в чому саме недостатність наданих ним документів для підтвердження господарських операцій та прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Ухвалою суду від 17.09.2019 залучено до участі у справі другого відповідача - Головне управління ДФС у Запорізькій області (далі - ГУ ДФС у Запорізькій області, відповідач 2), розгляд справи розпочато спочатку, призначено підготовче засідання на 01.10.2019.

20 09.2019 позивачем подано уточнений адміністративний позов (вх.№39228), у якому визначено склад учасників справи з урахуванням ухвали суду від 17.09.2019, а саме: визначено відповідачами по справі ДФС України та ГУ ДФС у Запорізькій області, та уточнено позовні вимоги щодо визнання протиправними на скасування рішень комісії, яка приймає рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з урахуванням того, що частина рішень приймались відповідною комісією ДФС України (рішення №1195833/38284929 від 18.06.2019 та рішення №1195835/38284929 від 18.06.2019 ), а решта - відповідною комісією ГУ ДФС у Запорізькій області (а.с.126-145 т.2).

Ухвалою суду від 01.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 23.10.2019.

02.10.2019 до суду надійшло клопотання позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 23.10.2019 оголошено перерву у розгляді справи до 31.10.2019.

Під час судового розгляду справи по суті представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі, стягнути з відповідача понесені судові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Під час судового розгляду справи по суті представник відповідачів проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив в задоволенні позову відмовити, також просив відмовити в задоволенні клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на безпідставність та не співмірність заявлених до стягнення сум.

У судовому засіданні 31.10.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На підставі наданих представниками сторін у судовому засіданні пояснень та поданих письмових доказів судом встановлено такі обставини.

1. Між позивачем (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Елтранс Україна» (покупець) укладено Договір поставки товарів №0321.1 від 21.03.2018 відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві товари - запасні частини до тягового рухомого складу - визначені у п.1.2 цього Договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар (т.1, а.с.156-160).

На виконання умов даного договору позивачем здійснено поставку товару:

- за видатковою накладною №0614.1 від 14.06.2018 товару підвіска «КПК-1» кр.5Т3.235.016, в кількості 4 компл., передача тягова КМБ-1 (кр.5Т3.243.001) в кількості 4 шт., виставлено рахунок на оплату №0614.1 від 14.06.2018 (т.1, а.с.161,162);

- видатковою накладною №0727.1 від 27.07.2018 товару шарове зчленування КШС-8 (5ТЗ.200.008) в кількості 1 шт., виставлено рахунок на оплату №0727.1 від 27.07.2018 (т.1, а.с.168,169);

- за видатковою накладною №0611.2 від 11.06.2018 товару шарове зчленування КШС-8 (5ТЗ.200.008) в кількості 4 шт., виставлено рахунок на оплату №0611.2 від 11.06.2018 (т.1, а.с.170,171).

На виконання вимог ПК України позивачем складено:

- податкову накладну №16 від 14.06.2018 на загальну суму 667 776,00 грн., у тому числі ПДВ 111 296,00 грн. та надіслано її до ЄРПН для реєстрації (т.1, а.с.56);

- податкову накладну №43 від 27.07.2018 на загальну суму 31 920,00 грн., у тому числі ПДВ 5 320,00 грн.(т.1, а.с.62);

- податкову накладну №11 від 11.06.2018 на загальну суму 127 680,00 грн., у тому числі ПДВ 21 280,00 грн. (т.1, а.с.65).

Через автоматизовану систему Єдине вікно подання електронних документів позивач отримав квитанції від 27.06.2018 до податкової накладної №16 від 14.06.2019, від 14.08.2018 до податкової накладної 43 від 27.07.2018, від 27.06.2018 до податкової накладної №11 від 11.06.2018, в яких містилась інформація про зупинення реєстрації вказаної податкової накладної, відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України. В квитанціях зазначено, що податкова накладна відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН (т.1, а.с.57,63,66).

Позивач скористався своїм правом та 08.06.2019 направив на адресу відповідача 2 повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної №16 від 14.06.2018, №43 від 27.07.2018, №11 від 11.06.2019 (т.1, а.с.59).

До повідомлення позивачем надано пояснення та копії первинних документів на підтвердження господарської операції: договори поставки, специфікації до договору поставки, видаткові накладні, рахунки на оплату, платіжні доручення, комплектація номенклатури, виробничі акти на списання сировини і матеріалів, товарно-транспортні накладні, сертифікати якості, акти надання послуг, перелік майна, що орендується, договори оренди транспортних засобів, приміщення, обладнання, штатні розклади товариства (т.1 а.с. 93-111, 156-226, т.2 а.с.1-14).

Комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення:

- від 18.06.2019 №1195833/38284929 про відмову в реєстрації податкової накладної №16 від 14.06.2018;

- від 18.06.2019 №1195835/38284929 про відмову в реєстрації податкової накладної №43 від 27.07.2018.

Комісією ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення від 18.06.2019 №1195834/38284929 про відмову в реєстрації податкової накладної №11 від 11.06.2018.

За змістом вказаних рішень причиною відмови в реєстрації є ненадання позивачем копій документів: - первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури (інвойси), акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (т.1 а.с.61, 64, 67).

2. Між позивачем (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Технолліон» укладено Договір поставки товарів №0306.1 від 06.03.2018 відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар в асортименті, кількості, в терміни за ціною та з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в цьому договорі та специфікаціях, що є невід`ємними частинами цього договору (т.2, а.с.15-19).

На виконання умов даного договору позивачем здійснено поставку товару:

- за видатковою накладною №0705.2 від 05.07.2018 товару кільце пружинне кр.Д49 78.53 в кількості 50 шт., виставлено рахунок на оплату №0705.2 від 05.07.2018 (т.2, а.с.20, 21);

- за видатковою накладною №0612.3 від 12.06.2018 товару гідро товкач кр. Д49.78.8спч1 в кількості 95 шт., сідло випускного клапана кр.Д49.78.52-01 кількості 160 шт., кільце пружинне кр.Д49.78.53 в кількості 125 шт., виписано рахунок на оплату №0612.3 від 12.06.2018 (т.2, а.с.28, 29);

- за видатковою накладною №0611.1 від 11.06.2018 товару головка клапана високого тиску (компресор К2) в кількості 1 шт., головка клапана низького тиску (компресор К2) в кількості 13 шт., виписано рахунок на оплату №0611.1 від 11.06.2018 (т.2, а.с.30,31);

На виконання вимог ПК України позивачем складено:

- податкову накладну №9 від 05.07.2018 на загальну суму 7 800,00 грн., у тому числі ПДВ 1 300,00 грн. та надіслано її до ЄРПН для реєстрації (т.1, а.с.36);

- податкову накладну №14 від 12.06.2019 на загальну суму 140 460, 00 грн., у тому числі ПДВ 23 410,00 грн. та надіслано її до ЄРПН для реєстрації (т.1, а.с.42);

- податкову накладну №10 від 11.06.2018 на загальну суму 437 268,00 грн., у тому числі ПДВ 72 878,00 грн. та надіслано її до ЄРПН для реєстрації (т.1, а.с.45);

Через автоматизовану систему Єдине вікно подання електронних документів позивач отримав квитанцію від 27.07.2018 до податкової накладної №9 від 05.07.2018, від 27.06.2018 до податкової накладної №14 від 12.06.2018, від 27.06.2018 до податкової накладної №10 від 11.06.2018, в яких містилась інформація про зупинення реєстрації вказаних податкових накладних, відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України. В квитанціях зазначено, що податкова накладна відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН (т.1, а.с.37, 43, 46).

Позивач скористався своїм правом та направив на адресу відповідача 2 повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної №9 від 05.07.2018, №14 від 12.06.2018 (т.1, а.с.39).

До повідомлення позивачем надано пояснення та копії первинних документів на підтвердження господарської операції: договори поставки, специфікації до договору поставки, видаткові накладні, рахунки на оплату, платіжні доручення, комплектація номенклатури, виробничі акти на списання сировини і матеріалів, товарно-транспортні накладні, сертифікати якості, акти надання послуг, перелік майна, що орендується, договори оренди транспортних засобів, приміщення, обладнання, штатні розклади товариства (т.1 а.с. 93-111, т.2 а.с.15-61).

Комісією ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, прийнято:

- рішення №1194798/38284929 від 14.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №9 від 05.07.2018;

- рішення №1194702/38284929 від 14.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №14 від 12.06.2018;

- рішення №1194700/38284929 від 14.06.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №10 від 11.06.2018.

За змістом рішень причиною відмови в реєстрації є ненадання позивачем копій документів: - первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури (інвойси), акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. Додаткова інформація - відсутні складські документи (інвентаризаційні описи) (т.1 а.с.41, 44, 47).

3. Між позивачем (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Технолліон» укладено Договір поставки товарів №0321.2 від 21.03.2018 відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар в асортименті, кількості, в терміни за ціною та з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в цьому договорі та специфікаціях, що є невід`ємними частинами цього договору (т.1, а.с.112-115).

На виконання умов даного договору позивачем здійснено поставку товару:

- за видатковою накладною №0705.4 від 05.07.2018 товару вкладиш моторновісьового 8ТН 263028/029 в кількості 8 компл., виставлено рахунок на оплату №0705.4 від 05.07.2018 (т.1, а.с.116, 117);

- за видатковою накладною №0621.3 від 21.06.2018 товару вкладиш моторновісьового 8ТН 263028/029 в кількості 24 компл., виставлено рахунок на оплату №0621.3 від 21.06.2018 (т.1, а.с.118, 119).

На виконання вимог ПК України позивачем складено:

- податкову накладну №24 від 21.06.2018 на загальну суму 177 552,00 грн., у тому числі ПДВ 29 592,00 грн. та надіслано її до ЄРПН для реєстрації (т.1, а.с.48);

- податкову накладну №11 від 05.07.2018 на загальну суму 59 184,00 грн., у тому числі ПДВ 9 864,00 грн. (т.1, а.с.53).

Через автоматизовану систему Єдине вікно подання електронних документів позивач отримав квитанцію від 10.07.2018 до податкової накладної №24 від 21.06.2018, від 27.06.2018 до податкової накладної №11 від 11.06.2018, в яких містилась інформація про зупинення реєстрації вказаних податкових накладних, відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України. В квитанціях зазначено, що податкова накладна відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН (т.1, а.с.49,).

Позивач скористався своїм правом та направив на адресу відповідача 2 повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної №9 від 05.07.2018, №14 від 12.06.2018 (т.1, а.с.51).

До повідомлення позивачем надано пояснення та копії первинних документів на підтвердження господарської операції: договори поставки, специфікації до договору поставки, видаткові накладні, рахунки на оплату, платіжні доручення, комплектація номенклатури, виробничі акти на списання сировини і матеріалів, товарно-транспортні накладні, сертифікати якості, акти надання послуг, перелік майна, що орендується, договори оренди транспортних засобів, приміщення, обладнання, штатні розклади товариства (т.1 а.с. 93-136).

Комісією ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, прийнято:

- рішення №1204980/38284929 від 25.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №24 від 21.06.2018;

- рішення №1204986/38284929 від 25.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №11 від 05.07.2018.

За змістом рішень причиною відмови в реєстрації є ненадання позивачем копій документів: - первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури (інвойси), акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. Додаткова інформація - відсутні складські документи (інвентаризаційні описи) (т.1 а.с.52, 55).

4. Між позивачем (постачальник) та Приватним акціонерним товариством «Запорізький електровозоремонтний завод» (замовник) укладено усний договір, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність замовнику товар.

На виконання даного договору позивачем здійснено поставку товару:

- за видатковою накладною №0613.1 від 13.06.2018 товару кришка буксу передня кр.8 ТН.313.320 в кількості 1 шт., виставлено рахунок на оплату №0613.1 від 13.06.2018 (т.1, а.с.68, 69).

На виконання вимог ПК України позивачем складено податкову накладну №15 від 13.06.2018 на загальну суму 33 600,00 грн., в тому числі ПДВ 5 600,00 та надіслано її до ЄРПН для реєстрації (т.1 а.с. 30).

Через автоматизовану систему Єдине вікно подання електронних документів позивач отримав квитанцію від 27.06.2018 до податкової накладної №15 від 13.06.2018, в якій містилась інформація про зупинення реєстрації вказаної податкової накладної, відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України. В квитанціях зазначено, що податкова накладна відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН (т.1, а.с.31).

Позивач скористався своїм правом та направив на адресу відповідача 2 повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної №15 від 13.06.2018 (т.1, а.с.33).

До повідомлення позивачем надано пояснення та копії первинних документів на підтвердження господарської операції: видаткові накладні, рахунки на оплату, платіжні доручення, комплектація номенклатури, виробничі акти на списання сировини і матеріалів, товарно-транспортні накладні, сертифікати якості, акти надання послуг, перелік майна, що орендується, договори поставки товару, договори оренди транспортних засобів, приміщення, обладнання, штатні розклади товариства (т.1 а.с.68-111).

Комісією ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення №1194695/38284929 від 14.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №15 від 13.06.2018.

За змістом рішення причиною відмови в реєстрації є ненадання позивачем копій документів: - первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури (інвойси), акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. Додаткова інформація - відсутні складські документи (інвентаризаційні описи) (т.1 а.с.35).

5. Між позивачем (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Технолліон» укладено Договір поставки товарів №0419.1 від 19.04.2018 відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар в асортименті, кількості, в терміни за ціною та з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в цьому договорі та специфікаціях, що є невід`ємними частинами цього договору (т.1, а.с.137-140).

На виконання умов даного договору позивачем здійснено поставку товару:

- за видатковою накладною №0625.1 від 25.06.2018 товару механізм газорозподільний ГМБ.Д49 в кількості 20 шт., виставлено рахунок на оплату №0625.1 від 25.06.2018 (т.1, а.с.141,142);

На виконання вимог ПК України позивачем складено:

- податкову накладну №37 від 25.06.2018 на загальну суму 203 400,00 грн., в тому числі ПДВ 33 900,00 грн. (т.1, а.с.26).

Через автоматизовану систему Єдине вікно подання електронних документів позивач отримав квитанцію від 09.07.2018 до податкової накладної №37 від 25.06.2018, в якій містилась інформація про зупинення реєстрації вказаної податкової накладної, відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України. В квитанції зазначено, що податкова накладна відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН (т.1, а.с.27).

Позивач скористався своїм правом та направив на адресу відповідача 2 повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної №37 від 25.06.2018 (т.1, а.с.28).

До повідомлення позивачем надано пояснення та копії первинних документів на підтвердження господарської операції: договори поставки, специфікації до договору поставки, видаткові накладні, рахунки на оплату, платіжні доручення, виробничі акти на списання сировини і матеріалів, товарно-транспортні накладні, сертифікати якості, акти надання послуг, перелік майна, що орендується, договори оренди транспортних засобів, приміщення, обладнання, штатні розклади товариства (т.1 а.с. 93-111, 137-155).

Комісією ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення №1209339/38284929 від 02.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №37 від 25.06.2018.

За змістом рішення причиною відмови в реєстрації є ненадання позивачем копій документів: - договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури (інвойси), акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків (т.1 а.с.29).

Не погодившись з вищевказаними рішеннями про відмову в реєстрації податкових накладних, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених позовних вимог, надаючи оцінку аргументам сторін, наведеним в поясненнях та викладеним у заявах по суті справи, оцінюючи надані сторонами докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд виходить з такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України (тут і в подальшому - в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначений Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України за №1246 від 29.12.2010 (надалі - Порядок №1246).

Положеннями пункту 2 Порядку №1246 (тут і в подальшому - в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Відповідно до абзацу 10 пункту 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, крім іншого, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання даної норми постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 затверджено, крім іншого, Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі по тексту - Порядок зупинення реєстрації ПН/РК).

За змістом пунктів 5-7 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК (тут і в подальшому - в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку (пункт 5).

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 6).

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 7).

Відповідно до пункту 10 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

21.03.2018 Міністерством фінансів України погоджено Критерії ризиковості платника податків, які розроблені ДФС України. Вказані Критерії викладені в листі ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18, підпунктом 1.6 пункту 1 якого визначено, що комісії головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

- дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

- платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

В подальшому 13.11.2018 на офіційному веб-сайті ДФС України оприлюднено Критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій (з урахуванням внесених змін, погоджених Міністерством фінансів згідно листа від 31.10.2018 №26010-06-05/28170), перелік показників, що визначають позитивну податкову історію платника податку (погоджений Міністерством фінансів згідно листа від 22.03.2018 № 26010-06-10/7849), визначені у відповідності до вимог пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117, підпунктом 1.6 пункту 1 якого визначеного, що комісії головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»;

- платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців;

- платник податку юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 ПК України;

- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 ПК України;

- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Разом з тим, суд зазначає, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 02.04.2019 по справі №822/1878/18.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, суд вважає необґрунтованим посилання контролюючого органу на підпункт 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку, як на підставу зупинення реєстрації спірної податкової накладної з огляду на те, що лист ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18, яким оприлюднено дані критерії, не є нормативно-правовим актом, як не є нормативно-правовим актом критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій, оприлюднені 13.11.2018 на сайті ДФС України.

Таким чином, відповідачами не доведено, а судом не встановлено наявності підстав для зупинення реєстрації складених позивачем спірних податкових накладних.

Відповідно до пункту 21 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Пунктом 14 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК визначено перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, який включає в себе:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Як вбачається з наданих до матеріалів справи письмових доказів, а саме квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних, контролюючим органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. При цьому суд звертає увагу, що конкретного переліку документів, які податковий орган вважає достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, не вказано.

Суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на підпункт 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податків та подальша пропозиція про надання пояснень та/або копій документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної без наведення переліку документів, які контролюючий орган вважає достатніми, призводить до ситуації невизначеності та необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Вищезазначене відповідає усталеній правовій позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постанові від 21.05.2019 по справі № 0940/1240/18, постанові від 14.05.2019 по справі №817/1356/18 тощо.

Судом встановлено, позивачем подані до податкового органу повідомлення про подання пояснень та копії документів щодо господарських операцій, реєстрацію податкових накладних по яким зупинено.

Разом з тим, комісією ДФС України, ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, незважаючи на надані пояснення та додані документи, що підтверджують наведені у поясненнях факти, прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Реєстрі.

Так, в рішеннях від 18.06.2019 №1195833/38284929, №1195835/38284929, 1195834/38284929 підставою для відмови в реєстрації податкових накладних №16, 43, 11 стало не ненадання позивачем копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури (інвойси), акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Суд зазначає, що в приписі до даного пункту, у дужках, зазначено, що документи, які не надано платником необхідно підкреслити. Між тим, рішення відповідача не містить жодних підкреслень, що свідчить про не надання комісією належної оцінки вирішенню питання, які ж саме документи платником податку не було подано, і яким чином це унеможливило реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Як зазначається в рішеннях №1194798/38284929 від 14.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №9 від 14.06.2019, №1194702/38284929 від 14.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №14 від 12.06.2018, №1194700/38284929 від 14.06.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №10 від 11.06.2018, №1204980/38284929 від 25.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №24 від 21.06.2018, №1204986/38284929 від 25.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №11 від 05.07.2018, №1194695/38284929 від 14.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №15 від 13.06.2018, №1194695/38284929 від 14.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №15 від 13.06.2018, причиною відмови в реєстрації вказаних податкових накладних є ненадання позивачем: відсутні складські документи (інвентаризаційні описи).

Однак у вказаних рішеннях не зазначено жодних доводів щодо необхідності надання саме цих документів, не вказано які саме складські документи (крім тих, які були надані), позивачу необхідно було надати для реєстрації податкової накладної, а також не наведено жодних обґрунтувань щодо неможливості прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної з урахуванням поданих позивачем документів.

Щодо рішення №1209339/38284929 від 02.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №37 від 25.06.2018, то підставою для відмови в реєстрації податкової накладної було ненадання позивачем, договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури (інвойси), акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Разом з тим, в у вказаному рішенні також не конкретизовано, які саме документи позивачу необхідно надати, не наведено жодних доводів щодо необхідності надання саме цих документів, а також щодо неможливості прийняття рішення про реєстрації податкових накладних з урахуванням поданих позивачем документів.

Суд звертає увагу, що позивачем надавались письмові пояснення та документи, на підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, до яких застосована процедура зупинення реєстрації згідно з п.201.16 ст.201 ПК України.

Суд погоджується з доводами позивача, що надані ним документи та пояснення були достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію в ЄРПН складених позивачем податкових накладних, а щодо необхідності подання саме тих документів, про які зазначено в оскаржуваних рішеннях, не наведено жодних обґрунтувань.

Крім того, суд зазначає, що відсутність певного документа чи ненадання його контролюючому органу не може бути підставою для відмови в реєстрації податкової накладної без наведення відповідного обґрунтування, а також за умови, що інші надані документи підтверджують проведення господарської операції.

Таким чином, зважаючи на виконання платником податку обов`язку щодо підтвердження господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «Елтранс Україна», Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Технолліон», Приватним акціонерним товариством «Запорізький електровозоремонтний завод», а також на те, що запропонувавши подати підтверджуючі документи контролюючий орган не вказав їх конкретного переліку та, у подальшому, не обґрунтував неможливість розблокування реєстрації податкових накладних на підставі поданих позивачем документів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відмови в реєстрації податкових накладних від №16 від 14.06.2018, №43 від 27.07.2018, №9 від 05.07.2018, №10 від 11.06.2018, №11 від 11.06.2018, №11 від 05.07.2018, №14 від 12.06.2018, №15 від 13.06.2018, №24 від 21.06.2018, №37 від 25.06.2018.

Зміст оскаржуваних рішень дає підстави стверджувати, що комісії ДФС України та Головного управління ДФС в Запорізькій області, розглядаючи подані позивачем документи, не з`ясували специфіку проведеної господарської операції та не визначили документів, які є достатніми для підтвердження реальності господарської операції з урахуванням їх змісту і обсягу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення комісії Державної фіскальної служби України №1195833/38284929 від 18.06.2019, №1195835/38284929 від 18.06.2019 та рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області №1194708/38284929 від 14.06.2019, №1194700/38284929 від 14.06.2019, №1195834/38284929 від 18.06.2019, №1204986/38284929 від 25.06.2019, №1194702/38284929 від 14.06.2019, №1194695/38284929 від 14.06.2019, №1204980/38284929 від 25.06.2019, №1209339/38284929 від 02.07.2019 прийняті необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мали значення для їх прийняття, а відтак є протиправними та підлягають скасуванню.

Вирішуючи позовну вимогу про зобов`язання відповідача 1 зареєструвати податкові накладні в Реєстрі, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до пункту 28 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з пунктами 19, 20 Порядку №1246 накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Враховуючи встановлені судом обставини, протиправного прийняття комісією ДФС України, комісією ГУ ДФС в Запорізькій області рішень про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН та відсутність законодавчо закріплених перешкод для такої реєстрації, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ДФС України зареєструвати в ЄРПН спірні податкові накладні, виписані ТОВ «Машинобудівний Завод «Квік», від №16 від 14.06.2018, №43 від 27.07.2018, №9 від 05.07.2018, №10 від 11.06.2018, №11 від 11.06.2018, №11 від 05.07.2018, №14 від 12.06.2018, №15 від 13.06.2018, №24 від 21.06.2018, №37 від 25.06.2018.

При цьому, у даному випадку, задоволення позовної вимоги про зобов`язання ДФС України зареєструвати в ЄРПН спірні податкові накладні є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Згідно з частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження поданими до матеріалів справи письмовими доказами, є обґрунтованими, а тому позовні вимоги ТОВ «Машинобудівний Завод «Квік» підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 38 420,00 грн.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 38 420,00 грн. підлягає стягненню солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Крім цього, 02.10.2019 до суду від представника позивача надійшло клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у якому він просить стягнути з ДФС України витрати в розмірі 10 500 грн.(а.с.77-78).

Представник відповідача заперечив проти такого клопотання. В обґрунтування заперечень зазначив, що жоден з наданих представником позивача документів не може вважатись доказом на підтвердження фактичного розміру витрат та обставин надання правової допомоги, оскільки надані документи не містять будь-яких посилань або відомостей щодо номеру адміністративної справи або номерів оскаржуваних рішень. Також вказав на те, що заявлені вимоги щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є не співмірними з обсягом виконаних робіт.

Відповідно до положень статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи надано Договір про надання правової допомоги №65 від 03.07.2019, попередній опис робіт (наданих послуг) та здійснених витрат виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги у справі від 17.09.2019, акт приймання-передачі наданих послуг від 17.09.2019, рахунок-фактура №6501 від 03.07.2019, платіжне доручення №6467 від 10.07.2019.

Дослідивши зміст вищезазначених документів, суд зазначає, що вони не містять жодного посилання на адміністративну справу, в межах якої заявлені витрати до відшкодування. Зокрема, в цих документах не зазначено ані номер справи, ані номер оскаржуваних у цій справі рішень контролюючих органів.

Тобто, надані представником позивача докази не доводять факту понесення позивачем витрат за складання відповідних процесуальних документів та участь у судових засіданнях саме в адміністративній справі №280/3553/19.

Враховуючи те, що наданими до суду документами витрати на правничу допомогу у конкретній адміністративній справі не підтверджено, суд дійшов висновку про відмову у відшкодуванні позивачу судових витрат на професійну правничу допомогу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додатковій постанові від 08.05.2018 по справі №810/2823/17 (адміністративне провадження №К/9901/7937/18), в якій зазначається, що в жодному документі з наданих Верховному Суду не зазначено номер справи, в якій надавалась відповідна правнича допомога.

Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України №1195833/38284929 від 18.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №16 від 14.06.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України №1195835/38284929 від 18.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №43 від 27.07.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області №1194708/38284929 від 14.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №9 від 05.07.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області №1194700/38284929 від 14.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №10 від 11.06.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області №1195834/38284929 від 18.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №11 від 11.06.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області №1204986/38284929 від 25.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №11 від 05.07.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області №1194702/38284929 від 14.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №14 від 12.06.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області №1194695/38284929 від 14.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №15 від 13.06.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області №1204980/38284929 від 25.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №24 від 21.06.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області №1209339/38284929 від 02.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №37 від 25.06.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, виписані Товариством з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний Завод «Квік», №16 від 14.06.2018, №43 від 27.07.2018, №9 від 05.07.2018, №10 від 11.06.2018, №11 від 11.06.2018, №11 від 05.07.2018, №14 від 12.06.2018, №15 від 13.06.2018, №24 від 21.06.2018, №37 від 25.06.2018.

Стягнути солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний Завод «Квік», судові витрати зі сплати судового збору в сумі 38 420,00 грн.

У стягненні витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний Завод «Квік», місцезнаходження: 69123, м.Запоріжжя, вул.Василя Стуса, буд.8А; .

Відповідач 1 - Державна фіскальна служба України, місцезнаходження: 04053, м.Київ, пл.Львівська, буд.8; .

Відповідач 2 - Головне управління ДФС у Запорізькій області, місцезнаходження: 69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166; .

Повне судове рішення складено 11.11.2019.

Суддя М.О. Семененко