Справа № 280/4731/19
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 жовтня 2019 року ( 11 год. 18 хв.) Справа № 280/4731/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Конишевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бойко К.О.,

представників сторін:

позивача - Кірічок О.Є.,

відповідача - Юрчак О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «АУСТАФФЕР» (73013, м. Херсон, пров. Білозерський,30, )

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «АУСТАФФЕР», в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.05.2019 року № про донарахування податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 420 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.05.2019 року № про донарахування податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 510 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.05.2019 року № про донарахування податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 5040 грн.;

визнати протиправними та скасувати вимогу № Ф- від 22.05.2019 року про сплату боргу (недоїмки, штрафи та пеню) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 4 928 грн.;

визнати протиправними та скасувати рішення № від 22.05.2019 р. про застосування штрафних санкцій в сумі 170 грн.;

визнати протиправними та скасувати рішення № від 22.05.2019 р. про застосування штрафних санкцій в сумі 2 464 грн.

Ухвалою суду від 01.10.2019 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 28.10.2019

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувані рішення та вимога винесені податковим органом протиправно, з огляду на те, позивач не є роботодавцем та за умовами договору аутстафінга всі податки та збори сплачує виконавець, тобто ТОВ «Аутстаффер», а ні позивач. Просить в позові відмовити у повному обсязі.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог та зазначив, що позивачем використовувалася праця найманих працівників без належного оформлення і як наслідок, неутримання та неперерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску за період 2 квартал 2017, зокрема квітень 2017. Також, податковий орган зазначає, що наймані працівники залучались позивачем на підставі договору аутстафінга, укладеного з ТОВ «Аутстаффер», відносно якого проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом ухилення від сплати єдиного соціального внеску та порушення законодавства про працю. За таких обставин, просить задовольнити позовні вимоги.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Листом від 12.09.2018 №04/5-2175-17 Прокуратури Херсонської області,яке надійшло до ГУ ДФС у Запорізькій області повідомлено, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Херсонської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000076 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.212-1 та 4.2 ст.172 КК України за фактом умисного ухилення від сплати єдиного соціального внеску, грубого порушення законодавства про працю службовими особами TOB «Аутстаффер» () та TOB «Стафф Сервіс». Крім того, був наданий перелік суб`єктів господарської діяльності, які використовували в своїй діяльності схеми аутстафінга. Зокрема, ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ). Використовувала працю 7 х найманих працівників протягом квітня 2017 року наданих TOB «Аутстаффер».

Відповідачем було направлено лист позивачу від 12.10.2018 про надання пояснень та документального підтвердження, щодо використання ФОП Колбасовою O .E. послуг TOB «Аутстаффер» по наданню персоналу у різних сферах господарської діяльності на умовах аутстафінга (оренди трудових ресурсів) за період з 01.11.2016 по 31.12.2017 та включення результатів таких операцій до податкового обліку з відповідним їх відображенням у податкових деклараціях (розрахунках, звітах тощо), який був отриманий позивачем 10.11.2018 про що, особисто позивачем зазначено у відповіді на цей лист від 10.11.018, яка міститься в матеріалах справи. Пояснення позивача відповідач отримав Вх. від 15.11.2018 №15718, про що зазначає у відзиві.

Що спростовує аргументи позивача, про неотримання жодного письмового запиту від ГУ ДФС у Запорізькій області.

В наданих позивачем поясненнях зазначено, що особисто трудові договори за умовами аутстафінга не укладалися, а позивач не є податковим агентом по договору аутстафінга, тому не повинна нести відповідальність за третіх осіб, при цьому документи до відповіді позивачем не долучалися. Тобто позивач не стверджував про відсутність договору аутстафінгу, а лише зазначав, що особисто з найманими працівниками трудові договори особисто не укладав.

Однак, не надання позивачем документів на запит відповідача, надало останньому право на проведення документальної позапланової перевірки в порядку підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.78.4 ст.77 Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_1. проінформовано про проведення з 29.03.2019 документальної позапланової виїзної перевірки шляхом вручення направлення від 29.03.2019 №170 на проведення документальної позапланової виїзної перевірки, пред`явлено 29.03.2019 ОСОБА_1 .

Наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 26.03.2019 № 1197 був отриманий позивачем 29.03.2019, що не заперечується позивачем у позові.

На виконання вимог п. 86.1. п.86.3. ст.86 Податкового кодексу України було складено акт від 11.04.2019 №261/08-01-13-05/ НОМЕР_1 про результати документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства та дотримання законодавства, щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.11.2016 по 31.12.2017.

Документальною позаплановою виїзною перевіркою ФОП ОСОБА_1 встановлені порушення, а саме: неутримання та неперерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб з заробітної плати, неутримання та неперерахування до бюджету військового збору з заробітної плати, а також не відображено ФОП ОСОБА_1. нарахування та виплату доходу згідно договору аутстафінгу, за ознакою 101 «Доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту)» за 2 квартал 2017 року.

Від підпису акту перевірки та отримання цього акта позивач відмовилася, про що складено відповідачем Акти від 11.04.2019.

Доказів направлення акту перевірки позивачу суду надано не було. Хоча відповідач стверджує, що Акт документальної позапланової виїзної перевірки від 11.04.2019 №261/08-01-13- 05/ направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення 12.04.2019.

На підставі акту документальної позапланової перевірки від 11.04.2019 №261/08-01-13- 05/ були винесені оскаржувані податкові повідомлення - рішення. Які були направлені 22.05.2019 та отримані позивачем 29.05.2019.

03.06.019 позивач скористався правом на адміністративне оскарження, рішенням про розгляд скарги від 12.08.2019 - скарга залишена без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятими відповідачем рішеннями позивач звернувся до суду.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, судом встановлено наступне.

01.04.2017 року між ФОП ОСОБА_1 (надалі - Клієнт) та ТОВ «Аутстаффер» (надалі - Виконавець) був укладений Договір аутстафінга (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Виконавець приймає на себе зобов`язання надавати за заявкою клієнта послуги з надання клієнтові працівників виконавця (далі по тексту договору -працівники) для участі в виробничому процесі, керуванні виробництвом або для виконання інших функцій, пов`язаних з виробництвом та / або реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг), на умовах, цього договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору Виконавець приймає на себе наступні зобов`язання:

- в рамках суми отриманого від Клієнта винагороди, Виконавець несе відповідальність за виплату наданим працівникам винагороди та інших виплат (п.п. 2.1.3 п. 2.1 Договору);

- обчислення, нарахування та сплату податків та інших обов`язкових платежів до бюджетів усіх рівнів, що нараховуються у зв`язку з виплатою наданим працівникам винагороди здійснює Виконавець. Виконавець є податковим агентом щодо податку на доходи фізичних осіб з виплат працівникам, що виплачуються безпосередньо Виконавцем (п.п. 2.1.4 пункту 2.1. Договору).

Виконавець зобов`язується належним чином вести кадровий облік по всім працівникам. Обов`язок з належного оформлення трудових чи інших договорів зі своїми працівниками повністю лежить на Виконавці (п.п. 2.1.6 п. 2.1 Договору).

Відповідно до пункту 2.2. Договору Виконавець вправі:

- встановлювати працівникам винагороду і розмір інших виплат на свій розсуд з урахуванням рекомендацій Клієнта і вимог чинного законодавства (п.п. 2.2.3 п. 2.2 Договору);

- без узгодження з Клієнтом залучати для виконання цього договора третіх осіб (п.п. 2.2.6 п. 2.2 Договору).

Відповідно до п. 2.3 Договору Клієнт приймає на себе наступні зобов`язання:

- забезпечити своєчасний прийом наданих Виконавцем працівників і забезпечити їх роботою (п.п. 2.3.2 п. 2.3 Договору);

- оплатити надані Виконавцем послуги з надання працівників в повному обсязі і в строки, передбачені цим договором (п.п. 2.3.2 п. 2.3 Договору). Відповідно до п.4.1 Договору сума винагороди Виконавця за цим договором узгоджується сторонами в протоколі узгодження ціни.

Відповідно до п. 4.2 Договору Клієнт щомісяця сплачує належну виконавцю суму винагороди за послуги з надання працівників не пізніше 5 (п`ятого) числа місяця наступного за звітним.

Виходячи з умов договору обов`язки щодо кадрового обліку, виплати винагороди та інших виплат працівникам, обчислення, нарахування та сплату податків та інших обов`язкових платежів до бюджетів усіх рівнів, що нараховуються у зв`язку з виплатою наданим працівникам винагороди здійснює виключно Виконавець.

На виконання даного договору позивач приймав наданих ТОВ «Аутстаффер» працівників та проводив оплату послуг Виконавця з надання працівників.

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Аутстаффер" (код суб`єкта господарювання згідно з , місцезнаходження: 73000 м. Херсон, пров. Білозерський, буд. 30, керівник Омельченко Ігор Миколайович ), основним видом діяльності зазначені Код КВЕД 78.10 Діяльність агентств працевлаштування; Код КВЕД 78.30 Інша діяльність із забезпечення трудовими ресурсами (основний).

На виконання даного договору були складені та надані до суду документи з квітня по грудень 2017, так як порушення стосуються лише 2 кварталу 2017, тому суд надає оцінку документам саме за цей період.

Таким чином на підтвердження виконання договору позивач надав: акти приймання-передачі наданих послуг з додатками, договір доручення, щодо сплати робітникам ТОВ „Марінекс ЛТД" грошових коштів, накази ТОВ „Марінекс ЛТД" за квітень 2017 про прийняття на посаду, квитанції до прибуткового касового ордеру за зазначений період, відомості на виплату винагороди персоналу саме від ТОВ «Аутстаффер».

Згідно з актами прийому-передачі наданих послуг та квитанціями до прибуткового касового ордеру ТОВ «Аутстаффер» отримало від позивача за договором аутстафінга від 01.04.2014: у червні суму 17700 грн., травні 17700 грн., квітені 18000 грн.

Однак, при вирішенні спору суд враховує, що за результатами проведеної перевірки позивача не досліджувалося питання щодо завищення ним витрат внаслідок не підтвердження факту придбання послуг від ТОВ «Аутстаффер».

При цьому відповідач дійшов висновку про наявність у спірних правовідносинах у позивача статусу податкового агента щодо осіб, працю яких він використовував у виробничому процесі, у зв`язку з чим спірними рішеннями нарахував позивачу до сплати грошові зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, військовий збір та єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Надаючи оцінку правовідносинам які виникли, суд виходив з наступного.

Згідно п. 162.1 ст. 162 ПК України, платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Згідно пп.164.2.1 п.164.2 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Відповідно до пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента-юридичної особи, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або не грошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Термін «аутстафінг» законодавчо не закріплений. Разом з тим, в п.п. 14.1.183 Податкового кодексу України містить визначення послуги з надання персоналу - господарська або цивільно-правова угода, відповідно до якої особа, що надає послугу (резидент або нерезидент), направляє у розпорядження іншої особи (резидента або нерезидента) одну або декількох фізичних осіб для виконання визначених цією угодою функцій. Угода про надання персоналу може передбачати укладання зазначеними фізичними особами трудової угоди або трудового контракту із особою, у розпорядження якої вони направлені. Інші умови надання персоналу (у тому числі винагорода особи, що надає послугу) визначаються угодою сторін.

Підпунктом 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно із пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Пунктом 171.1 статті 171 ПК України передбачено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Згідно п. 16-1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Розділу XX Перехідних положень ПК України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно до підпункту 1.1. пункту 16і підрозділу 10 Розділу XX ПК України платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Підпунктом 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу XX ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу, тобто загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до підпункту 1.4 пункту 16-1 підрозділу 10 Розділу XX ПК України нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюється у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою (1,5 відсотків), визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Згідно із п. 1.5 пункту 16-1 підрозділу 10 Розділу XX ПК України відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

У відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI єдиний внесок нараховується, зокрема, для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

При цьому, єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Частинами 1, 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску ( п. 3 ч. 11 ст. 25 цього Закону).

У частинах 2, 3 ст. 9 Закону № 2464-VI встановлено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

З аналізу наведених законодавчих норм, саме роботодавець, є податковим агентом, на якого Податковим кодексом України покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Відповідно до договору аутстафінга від 01.04.2017 саме виконавець проводить нарахування та сплату податків та інших обов`язкових платежів до бюджетів усіх рівнів, що нараховуються у зв`язку з виплатою вищезазначеним працівникам винагороди.

Жодним із доказів які наявні в матеріалах справи не підтверджується той факт, що позивач є роботодавцем.

Зокрема в листі від 12.09.2018 №04/5-2175-17 прокуратури Херсонської області,яке надійшло до ГУ ДФС у Запорізькій області зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи TOB «Аутстаффер» та TOB «Стафф Сервіс» за грошову винагороду від суб`єктів господарської діяльності реального сектору економіки організували схему по ухиленню останніми від сплати єдиного соціального внеску, податку на доходи фізичних осіб, військового збору шляхом укладання фіктивних договорів аутстафінга. Для цього, TOB «Аутстаффер» та TOB «Стафф Сервіс» начебто надають суб`єктам господарської діяльності послуги по наданню персоналу на умовах аутстафінга (оренди трудових ресурсів) від імені юридичної особи нерезидента «Marinex Ltd».

З урахуванням наведеного та враховуючи наявні документів, суд вважає, що висновки відповідача про неможливості перебування ТОВ «Аутстаффер» у якості податкового агенту є безпідставними.

Відповідач в акті перевірки посилаючись на відомості інформаційних баз даних органів ДФС встановив не надання контрагентом позивача звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів, податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум у триманого з них податку (форма №1ДФ), тому відповідач дійшов висновку про відсутність у ТОВ «Аутстаффер» працівників (штатних та позаштатних) та, як наслідок, відсутність факту реального надання послуг позивачу за договором аутстафінга від 01.04.2017.

Відсутність факту реального надання послуг позивачу від ТОВ «Аутстаффер» та висновок по те, що саме позивач є роботодавцем, свідчить про виникнення між сторонами різних видів правовідносин, а як наслідок і різні види правопорушень

У разі відсутність факту реального надання послуг позивачу від ТОВ «Аутстаффер» відповідачем при проведені перевірки позивача повинно було досліджувалося питання щодо завищення ним витрат внаслідок не підтвердження факту придбання послуг від ТОВ «Аутстаффер», що не було зроблено під час перевірки.

Слід також зазначити, що в акті перевірки встановлено, що позивач за період з 2016 по 2017 здійснювала господарську діяльність на загальній системі оподаткування, декларації за ці роки були подані своєчасно (п.2.1.1. акта перевірки). Зауважень до цих декларацій у відповідача не було.

А враховуючи те, що суд під час розгляду даної справи зробив висновок, що позивач не є роботодавцем за договором аутстафінга, відповідно висновки зроблені в акті перевірки є не обґрунтованими.

Крім того, слід зазначити, що ЄСВ нараховується роботодавцем на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати.

Відповідачем під час перевірки не встановлювався розмір заробітної плати яку отримували працівників.

Та як вбачається з матеріалів справи, розрахунок визначених позивачу до сплати сум податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування здійснено відповідачем не виходячи із сум нарахованої винагороди фізичним особам, що, на думку суду, не може свідчити про відповідність грошових зобов`язань в оскаржуваних рішеннях, критерію обґрунтованості.

З огляду на викладене суд вважає рішення про донарахування позивачу податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб протиправними.

Враховуючи похідний характер визначення спірної суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, військового збору, штрафної санкції за оскаржуваним рішенням від факту заниження позивачем бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб за використання праці найманого працівника, який спростовується вищенаведеними висновками суду, рішення якими встановлені зазначені порушення є протиправними та підлягають скасуванню

Вимога про сплату боргу (недоїмки) також підлягає визнанню протиправною та скасуванню з огляду на відсутність недоїмки, з урахуванням висновків суду.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на викладене, суд зазначає, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних рішень, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «АУСТАФФЕР» (73013, м. Херсон, пров. Білозерський,30, ) - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 22.05.2019 № .

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 22.05.2019 № .

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 22.05.2019 № .

Визнати протиправними та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Запорізькій області № Ф- від 22.05.2019 про сплату боргу (недоїмки, штрафи та пеню) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 4 928 грн.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області № від 22.05.2019 про застосування штрафних санкцій в сумі 170 грн.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області № від 22.05.2019 про застосування штрафних санкцій в сумі 2 464 грн.

Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 07.11.2019.

Суддя О.В. Конишева