Справа № 200/7352/19-а
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2019 р. Справа№200/7352/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазарєва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (далі УПФ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасувати рішення №1896-Р-10 від 08.04.2019 року та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 26.10.2017 року за позивачем було визнано право на спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: квартира АДРЕСА_1 загальною площею 48,30 кв.м, житловою площею 29,60, пенсію та нараховану суму надбавки як «Діти війни», що знаходиться в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Краматорську Донецької області та суму вкладів з відкритих рахунків у ТВБВ Ощадбанк.

На думку позивача, управління Пенсійного фонду України в м. Краматорськ безпідставно не виконує рішення Селидівського міського суду Донецької області від 26.10.2017 яким було визнано її право на спадщину у вигляді недоотриманої суми пенсії що залишилася після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Позивач вважає таке рішення УПФ протиправним, оскільки воно прийнято із порушенням норм чинного законодавства та порушує його конституційні права.

Виходячи з наведеного, позивач просить зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області виплатити недоотриману пенсію, яка залишились після смерті ОСОБА_2 у сумі 49279,91 грн., допомоги як «дитині війни» у сумі 1093,71 грн., а також суми недоотриманої пенсії, які залишились після смерті ОСОБА_3 у сумі 88385,73 грн., що належить їй на підставі заочного рішення Селидівського міського суду від 26.10.2017 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорськ Донецької області про зобов`язання вчинити певні дії - закрито.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення №1896-Р-10 від 08.04.2019 року відмовлено у повному обсязі.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року у справі № 200/7352/19-а задоволено.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року у справі № 200/7352/19-а скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У вказаній ухвалі суд апеляційної інстанції зазначив, що в межах даної справи позивачем заявлені позовні вимоги щодо зобов`язання пенсійного органу виплатити позивачу неотримані суми пенсії, тому в даному випадку спірні правовідносини відповідають вимогам п.2 ч.1 ст.4 КАС України, оскільки пенсійний орган здійснює публічно-владні управлінські функції щодо виплат неотриманих сум пенсій відповідно до вимог ст..52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року прийнято до провадження справу № 805/1100/16-а області в частині позовних вимог про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м.Краматорську Донецької області виплатити недоотриману пенсію.

22 жовтня 2019 року від представника УПФ надійшов відзив на позов, в якому останній зазначив, що відповідно до пункту 1 частини один статті 19 КАС України позивач має право оскаржити рішення органу владних повноважень в адміністративному суді. Станом на теперішній час жодного рішення про відмову у виплаті недоотриманої пенсії за померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 управлінням не приймалось.

З урахуванням наведеного, представник відповідача вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги, дослідивши докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянинкою України, про що свідчить копія паспорту (а.с. 6).

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 26.10.2017 року у справі №242/2149/17 за позивачем було визнано право на спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: квартира АДРЕСА_1 загальною площею 48,30 кв.м, житловою площею 29,60, пенсію та нараховану суму надбавки як «Діти війни», що знаходиться в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області та суму вкладів з відкритих рахунків у ТВБВ Ощадбанк.

Листом від 09.01.2018 року №342/р-22-01-01 Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області повідомило позивача, що рішення Селидівського міського суду Донецької області в резолютивній частині не містить вимог щодо зобов`язання управління ПФУ у м.Краматорську Донецької області вчиняти будь-які дії, тому відсутня підстава для виплати недоотриманих пенсій за померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26.02.2018 року по справі №805/516/18-а, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.04.2018 року, було відмовлено у задоволенні позовних вимог позивача до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорськ Донецької області про визнання бездіяльності управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області протиправною щодо невиплати належних сум недоотриманої пенсії, яка залишилася після смерті ОСОБА_2 у сумі 49279,91 грн. та допомоги як «дитині війни» у сумі 1093,71 грн., а також на пенсію у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , яка складає 88385,73 грн.

Постановою Верховного суду від 12.02.2019 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.02.2018 року та постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.04.2018 року по справі №805/516/18-а, були скасовані та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України у м. Краматорськ Донецької області від 09.01.2018 року №342/р-22-01-01 про відмову в виплаті належних ОСОБА_1 сум недоотриманої пенсії, які залишилися після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2

25 лютого 2019 року позивач звернулася до УПФ із заявою, в якій просила повідомити про причини невиконання постанови Верховного суду від 12.02.2019 року.

Листом від 11.03.2019 року Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області повідомлено повідомило позивача, що рішення Селидівського міського суду в резолютивній частині не містить вимог щодо зобов`язання управління ПФУ в м. Краматорськ Донецької області вчиняти будь-які дії.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 1058-IV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

У відповідності до статті 52 Закону № 1058 сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Вищевказана норма закону кореспондується зі статтею 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991, згідно якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (з дня відкриття спадщини стаття 1220 Цивільного кодексу України).

Пунктом 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, визначено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у частині другій статті 36 Закону, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

При цьому, для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Отже, згідно наведених приписів чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоотриманої пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, а вразі відсутності членів сім`ї, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в шестимісячний строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Згідно частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вже зазначалось судом, Постановою Верховного Суду від 12 лютого 2019 року №805/516/18-а визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України у м. Краматорськ Донецької області від 09.01.2018 року №342/р-22-01-01 про відмову в виплаті належних ОСОБА_1 сум недоотриманої пенсії, які залишилися після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Вищевказаним рішенням визнано протиправним та скасовано рішення Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 03.05.2017 р. в частині не включення ОСОБА_5 до розрахунку загальної суми допомоги на сім`ю.

Задовольняючи позов, Верховний Суд зазначив, що звернувшись до відповідача із заявою про виплату належних позивачці сум недоотриманої пенсії, які залишилися після смерті ОСОБА_2 , допомоги як «дитині війни», а також пенсії, що залишилась після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_1 було надано правовстановлюючий документ, який підтверджує наявність права власності на майно, що переходить у спадок, а саме заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 26 жовтня 2017 року по справі № 242/2149/17, рішення управління Пенсійного фонду України у м. Краматорськ Донецької області від 9 січня 2018 року № 342/р-22-01-01 про відмову в виплаті належних ОСОБА_1 сум недоотриманої пенсії, які залишилися після смерті ОСОБА_2 , допомоги як «дитині війни», а також на пенсію, що залишилась після смерті ОСОБА_3 є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно листів УПФ, недоотримана пенсія, що залишились після смерті ОСОБА_2 складає 49279,91 грн., допомога як «дитині війни» у сумі 1093,71 грн., а також сума недоотриманої пенсії, яка залишились після смерті ОСОБА_3 складає 88385,73 грн. (а.с. 16,17).

Таким чином, суд вважає, що УПФ повинно виплатити позивачу недоотриману пенсію, що залишились після смерті ОСОБА_2 у сумі 49279,91 грн., допомогу як «дитині війни» у сумі 1093,71 грн., а також суму недоотриманої пенсії, які залишились після смерті ОСОБА_3 у сумі 88385,73 грн.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частин 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стосовно зобов`язання ПФУ надати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначений приписами статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до ч. 1 вказаної статті, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (ч. 1 ст. 383 КАС України).

Отже, з вищенаведеного вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративних справах є правом суду, а не обов`язком. Особа-позивач же, на користь якого ухвалено постанову суду, в свою чергу має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення відповідачу строку для надання звіту про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивачем при поданні до суду адміністративного позову судовий збір не сплачувався, суд вважає необхідним стягнути на користь Державного бюджету судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області виплатити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) недоотриману пенсію, яка залишились після смерті ОСОБА_2 у сумі 49279,91 грн.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області виплатити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) недоотриману допомогу як «дитині війни», яка залишились після смерті ОСОБА_2 у сумі 1093,71 грн.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області виплатити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) суму недоотриманої пенсії, яка залишились після смерті ОСОБА_3 у сумі 88385,73 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (місцезнаходження: вул. Поштова, 5, м. Краматорськ, Донецька область, 84302, ) на користь спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) за наступними реквізитами: рахунок - 6001, код ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) код банку 899998, отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Лазарєв