Справа № 420/3730/19
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3730/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Одеса

У залі судових засідань № 11

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Балан Я.В.,

при секретарі судового засідання - Довгальової Г.Г.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Поліщук ОСОБА_2 О.,

представника відповідача - Кочин І.А.,

третьої особи - не з`явилась,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , про:

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 07.06.2019 року, яким за порушення п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року, застосовано штрафні санкції у розмірі 4065,00 гривень;

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 07.06.2013 року, яким за порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано штрафні санкції у розмірі 34000,00 гривень;

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 07.06.2019 року, яким за порушення ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано штрафні санкції у розмірі 17000,00 гривень;

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 07.06.2019 року, яким за порушення п.2 Постанови «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва» №957 від 30.10.2008 року, застосовано штрафні санкції у розмірі 10000,00 гривень.

Адміністративний позов мотивовано наступним.

Фактичної перевірки належної ФОП ОСОБА_1 , господарської одиниці «міні-ринок с. Новогригорівка» посадові особи Головного управління ДФС в Одеській області не здійснювали, а провели перевірку нежитлової будівлі міні-маркета «Кафе-магазин», яка хоч і належить позивачеві, проте згідно договору оренди майна була передана фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 .

Крім того, вказувалося, що у порушення вимог чинного законодавства представниками відповідача, перед початком перевірки, копія наказу про проведення фактичної перевірки платнику податків, її уповноваженому представнику, особі, яка фактично проводила розрахункові операції, під розписку не вручалась, а була передана сторонніми особами.

Вказувалося на те, що акт, складений на підставі висновків фактичної перевірки, не може бути прийнятий судом як доказ, оскільки, у ньому зазначено, що перевірку було закінчено 07 травня 2019 року, проте сам акт було зареєстровано в органі ДФС за місцем здійснення діяльності суб`єкта господарювання на день раніше (06 травня 2019р.), тобто до закінчення перевірки.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12 липня 2019 року, вищезгадану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження по справі. Залучено до участі в адміністративній справі №420/3730/19 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 .

08 серпня 2019 року, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року, у задоволенні клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , про призначення почеркознавчої експертизи по адміністративній справі №420/3730/19, за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень відмовлено.

08 жовтня 2019 року, закрито підготовче засідання по справі та призначено справу до судового розгляду суті.

У встановлений судом строк, відповідач надав відзив (вх.№27752/19 від 01.08.2019р.) на позовну заяву (а.с.70-74).

Відзив обґрунтований наступним.

Фахівцями Головного управління ДФС в Одеській області проведено фактичну перевірку господарської одиниці, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в якій здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , з метою здійснення контролю за дотриманням вимог діючого законодавства у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів, порядком здійснення готівкових розрахунків, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв.

Наголошувалося, що фактична перевірки проведена з дотриманням вимог Податкового кодексу України, а штрафні санкції згідно оскаржуваних податкових повідомлень-рішень застосовані до ФОП ОСОБА_1 , правомірно, так як за результатами фактичної перевірки встановлено порушення в об`єкті торгівлі позивача вимог п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» №957 від 30.10.2008 року.

Позивач спростовуючи доводи відповідача викладені у відзиві на адміністративний позов, подала до суду відповідь на відзив (вх.№28827/19 від 12.08.2019р.), відповідно до змісту якого вказано, що відповідачем не спростовано та не доведено належним чином правомірність складання оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Зазначалося, що підписи на направленнях на перевірку, додатку до акта перевірки позивачу не належать, а пояснювальні записки нею не складалися та не підписувалися (а.с.95-96).

У поясненнях третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (вх.№28417/19 від 08.08.2019р.) зазначила, що дійсно, відповідно до договору оренди майна, вона з 2017 року винаймає міні-маркет «Кафе-магазин», у якому проводилась перевірка та який належить ФОП ОСОБА_1 (вх.№139).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрована 29.03.2018 року (а.с.23).

Відповідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Державного підприємства Миколаївського районного бюро технічної інвентаризації №19553895 від 16.07.2008 року, ОСОБА_1 , належить нежитлова будівля, міні-маркет, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.25).

10 березня 2017 року, між ФОП ОСОБА_1 , та ФОП ОСОБА_3 , укладено договір оренди майна (а.с.24).

Згідно умов договору, ФОП ОСОБА_1 , передає ФОП ОСОБА_3 , не житлову будівлю міні-маркета «Кафе-магазин», загальною площею 87,7 м.кв., що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 . Строк дії договору 5 років, орендна плата складає 300 гривень на місяць.

На підставі доповідної записки Управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС в Одеській області №218/11/15-32-40-01-12 від 22.03.2019 року (а.с.75), з метою здійснення контролю за дотриманням вимог діючого законодавства у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів, порядком здійснення готівкових розрахунків, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв, Головним управлінням ДФС в Одеській області видано наказ «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_4 Ю» №3072 від 19.04.2019 року (а.с.76) та направлення на перевірку №1541 та №1540 від 19.04.2019 року (а.с.77-78). Термін проведення перевірки 10 діб.

За результатами проведеної перевірки, посадовими особами контролюючого органу складено Акт (довідку) про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального, який було зареєстровано в органі ДФС за місцем здійснення діяльності суб`єкта господарювання 06.05.2019 року за №906/15-32-40-01/ НОМЕР_1 (а.с.79-83).

Фактичною перевіркою, відповідно Акту №906/15-32-40-01/ від 06.05.2019 року, встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 :

п. 12 ст. З Закону України № 265/95 - ВР від 06.07.1995 «Про застосування РРО в сфері торгівлі громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями) в магазині - кафе не ведеться у встановленому законодавством порядку облік товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме не надані накладні на алкогольні напої та тютюнові вироби на суму 2032,50 гривень;

ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 року, встановлено реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів без відповідних ліцензій на суму 2032,50 гривень;

ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 року, встановлено реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме горілка у барі «bag - in - box» місткістю 10,0 літрів 40 %, вартість якої 500,00 гривень;

п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» №957 від 30.10.2008 року, встановлено реалізація в магазині-кафе горілки у тарі «bag - in - box» місткістю 10,0 літрів 40% за ціною 500,00 гривень, нижчою за встановленої мінімальної роздрібної ціни. Мінімальна роздрібна ціна за 10.0 літрів горілки з вмістом спирту 40 % - 1788,00 гривень.

Згідно додатку до акту перевірки від 24 квітня 2019 року об`єкта торгівлі та громадського харчування, були відсутні накладні на підакцизні товари суму 2032,50 гривень (а.с.82).

Крім того, у матеріалах справи містяться пояснювальні записки, щодо підтвердження ФОП ОСОБА_1 , реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів без відповідних ліцензій та реалізацію горілки без марок акцизного податку за ціною 500 гривень (а.с.83-84).

На підставі акту фактичної перевірки та встановлених правопорушень Головним управлінням ДФС в Одеській області винесено податкові повідомлення-рішення від 07.06.2019 року:

№, яким за порушення ст.3 п.12 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року, застосовано штрафні санкції у розмірі 4065,00 гривень (а.с.18);

№, яким за порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано штрафні санкції у розмірі 34000,00 гривень (а.с.19);

№, яким за порушення ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано штрафні санкції у розмірі 17000,00 гривень (а.с.20);

№, яким за порушення п.2 Постанови «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва» №957 від 30.10.2008 року, застосовано штрафні санкції у розмірі 10000,00 гривень (а.с.21).

Не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи, що фактичну перевірку проведено не за місцем здійснення її господарської діяльності, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернулась до суду з даною позовною заявою.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби, є органи державної податкової служби.

Пунктом 19.1 статті 19 Податкового кодексу України визначені функції контролюючих органів, зокрема, щодо дотримання порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.

Згідно п.п.20.1.10 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

У тексті позовної заяви, фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 , зазначалося, що під час проведення перевірки згідно наказу Головного управління ДФС в Одеській області №3072 від 19.04.2019 року, мали місце чисельні порушення, зокрема: фактичної перевірки належної їй господарської одиниці «міні-ринок с. Новогригорівка», уповноважені особи не здійснювали, а перевіряли нежитлову будівлю міні-маркета «Кафе-магазин», яка була передана в оренду; наказ про проведення перевірки позивач не отримувала, його було їй передано сторонніми особами, в акті перевірки вказано датою закінчення перевірки 07 травня 2019 року, проте сам акт перевірки було зареєстровано в органі ДФС за місцем здійснення діяльності суб`єкта господарювання 06 травня 2019 року, тобто до закінчення перевірки; факти виявлених порушень податкового законодавства викладені в акті перевірки не чітко, не об`єктивно та не у повній мірі, без посилань на документи, що їх підтверджують; підписи на направленнях на перевірку, додатку до акта перевірки позивачці не належать, пояснювальні записки нею не складалися та не підписувалися. Жодних доручень на підписи зазначених документів позивач нікому не надавала.

Суд критично відноситься до тверджень позивача, про порушення відповідачем порядку проведення фактичних перевірок, з наступних підстав.

Види перевірок визначені статтею 75 Податкового кодексу України, підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 якої визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Тобто, твердження ФОП ОСОБА_1 , про протиправність проведення фактичної перевірки через те, що наказ про її проведення вона не отримувала, не знаходять законодавчого підтвердження.

Відповідно до п.п.80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, нафтопродуктів, палива моторного альтернативного, скрапленого газу.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок регулює стаття 81 Податкового кодексу України, пунктом 81.1 якої встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

З аналізу даних правових норм слідує, що у посадової особи контролюючого органу виникає право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для її проведення, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених ПК України, направлення на проведення перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення.

У випадку відсутності приватного підприємця, якщо об`єкт торгівлі працює, посадові особи фіскальної служби мали право на проведення фактичної перевірки, при цьому направлення на перевірку пред`являється особі, яка фактично проводить розрахункову операцію.

Згідно п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

У разі якщо платник податків (його відокремлені підрозділи) здійснює свою діяльність не за основним місцем обліку платника податків, контролюючий орган, який проводив перевірку, не пізніше трьох робочих днів з дня реєстрації акта (довідки) в цьому органі направляє акт (довідку) до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків. Копія акта (довідки) перевірки з відміткою про реєстрацію в журналі реєстрації актів (довідок) перевірок зберігається у контролюючому органі, який проводив перевірку.

Стосовно тверджень ФОП ОСОБА_1 , що фактична перевірка господарської одиниці, де саме вона провадить підприємницьку діяльність не здійснювалась, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень п.109.1 ст.109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Згідно п.110.1 ст.110 ПК України платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Тобто, підставою для притягнення до відповідальності є вчинення конкретним платником податків податкового правопорушення.

Судом встановлено, що 10 квітня 2019 року, між ФОП ОСОБА_5 Ю., та ФОП ОСОБА_3 , укладено договір оренди майна, а саме - не житлової будівлі міні-маркета «Кафе-магазин», загальною площею 87,7 м.кв., що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 . Строк дії договору 5 років, орендна плата складає 300 гривень на місяць.

У матеріалах справи наявні прибутково касові ордери сплати ФОП ОСОБА_3 , орендної плати за договором оренди майна від 10.03.2017 року (а.с.103-129).

Слід зазначити, що надання в оренду й експлуатація власного чи орендованого нерухомого майна є основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 , згідно код КВЕД 68.20, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.187-190).

Таким чином, під час здійснення перевірки, міні-маркет «Кафе-магазин», що належить позивачу, фактично використовувався ФОП ОСОБА_3 , як орендатором, на підставі зазначеного вище договору.

Відповідачем не надано жодних доказів здійснення ФОП ОСОБА_1 , господарської діяльності у приміщенні за адресою проведення вказаної перевірки в АДРЕСА_2 , саме під час перевірки.

Крім цього, посадовими особами відповідача не встановлено належним чином особу, яка фактично проводила розрахункові операції під час здійснення перевірки, докази на підтвердження таких обставин суду не надані.

Під час судового розгляду справи, представник відповідача не пояснив на підставі яких документів було встановлено особу яка перевірялась.

Представником Головного управління ДФС в Одеській області вказано, що перевірка проводилась у господарській одиниці за зареєстрованим місцем знаходження касового апарату ФОП ОСОБА_1

Згідно доповідної записки Управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС в Одеській області, на підставі якої було винесено наказ про проведення перевірки, за ФОП ОСОБА_1 , зареєстровано РРО з фіскальним номером №, модель MINI Т 400МЕ (а.с.75).

Проте, як зазначив представник відповідача, під час перевірки реєстраційний номер наявного у міні-маркеті «Кафе-магазин» фіскального апарату з реєстраційним номером РРО ФОП ОСОБА_1 , - не звіряв.

Крім того, постановою Миколаївського районного суду Одеської області по справі №508/570/19 від 20 червня 2019 року, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю у її діях адміністративного правопорушення (а.с. 135).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на всі з`ясовані та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що податковий орган помилково встановив порушення Законів України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року, «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та Податкового кодексу України - саме з боку позивача, оскільки наявні у матеріалах справи докази не дозволяють зробити висновок, хто саме здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами без відповідних ліцензій на момент проведення перевірки, та яким саме платником податків вчинені встановлені наведені в акті перевірки порушення.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності винесених податкових повідомлень-рішень саме на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що під час подання позовної заяви ОСОБА_1 , було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 гривень, згідно квитанції №117 від 20.06.2019 року, який підлягає відшкодуванню.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 173-183, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська 5, ), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ), про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 07.06.2019 року, яким за порушення п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року, застосовано штрафні санкції у розмірі 4065,00 гривень; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 07.06.2013 року, яким за порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано штрафні санкції у розмірі 34000,00 гривень; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 07.06.2019 року, яким за порушення ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано штрафні санкції у розмірі 17000,00 гривень; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 07.06.2019 року, яким за порушення п.2 Постанови «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва» №957 від 30.10.2008 року, застосовано штрафні санкції у розмірі 10000,00 гривень задовольнити.

Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 07.06.2019 року, яким за порушення п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року, застосовано штрафні санкції у розмірі 4065,00 гривень визнати противним та скасувати;

Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 07.06.2013 року, яким за порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано штрафні санкції у розмірі 34000,00 гривень визнати противним та скасувати;

Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 07.06.2019 року, яким за порушення ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано штрафні санкції у розмірі 17000,00 гривень визнати противним та скасувати;

Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 07.06.2019 року, яким за порушення п.2 Постанови «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва» №957 від 30.10.2008 року, застосовано штрафні санкції у розмірі 10000,00 гривень визнати противним та скасувати;

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області () на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати у розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) гривень.

Рішення набирає законної сили згідно статті 255 КАС України - після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно статті 295 КАС України подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Одеський окружний адміністративний суд.

Повне рішення складено та підписано 12 листопада 2019 року.

Суддя Балан Я.В.

.