Справа № 344/19256/19
Суддя: Бородовський С. О.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/653/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Бородовського С.О.,

за участі секретаря Єрмак М.О.,

представників позивача Думенко В.П., Рибачук В.В.

відповідача ОСОБА_1 ,

адвоката Кучер Н.Ю., перекладача Лазарашвілі П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про примусове видворення в країну походження,-

В С Т А Н О В И В:

Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області звернулося з позовом до ОСОБА_1 про примусове видворення в країну походження з тих підстав, що відповідач незаконно перебуває на території України понад визначений законом строк його перебування, стосовно відповідача було ухвалено рішення про примусове його повернення в країну походження, його було зобов`язано залишити територію України, ухвалено постанову про накладення адміністративного стягнення. Однак відповідач не виконав обов`язків за змістом закону і за рішенням адміністративного органу; у відповідача відсутні правові підстави для перебування на території України. Тому позивач просив суд видворити відповідача з території України.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, що в ньому зазначені.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечили адміністративний позов. Відповідач надав перед судом пояснення про те, що він не може залишити територію України самостійно, оскільки у нього відсутні грошові кошти, раніше ним здійснено спробу виїхати за межі України на територію Республіки Білорусь, але через відсутність грошових коштів його не пропустили на відповідну територію.

Відповідно до змісту клопотання, пояснень учасників справи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Грузії, з метою з`ясування наявності правових підстав перебування на території України ОСОБА_1 , його було доставлено до УДМС в Івано-Франківській області, проведено перевірку строку і підстав перебування на території України. Під час перевірки встановлено, що відповідач прибув в Україну 06.07.2017 через пункт пропуску через державний кордон МА «Бориспіль», а після закінчення визначеного законодавством строку перебування на території України, її не залишив.

15.07.2019 ГУ ДМС України у Львівській області прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина Грузії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язано його залишити територію України в термін до 25.07.2019.

За порушення правил перебування іноземних громадян на території України працівниками УДМС в Івано-Франківській області стосовно відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3000 гривень.

В судовому засіданні представник позивача надав пояснення про те, що відповідач добровільно сплатив штраф.

З урахуванням викладених обставин, УДМС в Івано-Франківській області 15.07.2019 року стосовно відповідача було прийнято рішення про примусове повернення в країну походження, яким зобов`язано відповідача залишити територію України не пізніше 25.07.2019 року. При цьому 12.07.2019 року у відповідача було відібрано розписку про отримання зазначеного вище рішення, в якій він зобов`язувався залишити територію України не пізніше 25.07.2019 року.

Отже рішення про примусове повернення відповідача до країни походження є правомірним, прийнято відповідно до чинного законодавства України.

Рішення про примусове повернення відповідача до країни походження ним не виконано. Відповідача не було допущено на територію Республіки Білорусь саме за обставин його поведінки. Отже відповідач без поважних причин не виконав обов`язку залишення території України, оскільки його не було прийнято на територію суміжної держави.

В п 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - це іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Отже обов`язок виконання вимоги адміністративного органу про залишення території України законом покладено на відповідача. Зміст обов?язку складає факт залишення території України, а не формальна спроба здійснити такий виїзд. Належним виконанням зазначеного обов`язку є факт залишення території України, а не спроба здійснити виїзд з України.

Відповідно до ст. 288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

У змісті позову та в поясненнях представника позивача вказано, що відповідач протягом тривалого періоду порушував порядок перебування на території України, самостійно не залишав територію України протягом кількох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

У підпункті "f" п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

В силу приписів п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд звертає до негайного виконання рішення в частині примусового видворення.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити;

примусово видворити за межі України громадянина Грузії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в країну походження Грузію;

затримати громадянина Грузії ОСОБА_1 на строк до шести місяців з метою забезпечення його видворення за межі території України, із поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Належним чином завірену копію рішення суду невідкладно видати особам, які беруть участь у справі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бородовський С.О.