Справа № 752/20069/17
Суддя: Плахотнюк К. Г.
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/752/47/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання - Рєзнік В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій щодо відмови у перерахунку призначеної пенсії за вислугу років неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

02.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання дій щодо відмови у перерахунку призначеної пенсії за вислугу років неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

06.10.2017 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_2 відкрито провадження у справі.

23.10.2017 року розпорядженням керівника апарату суду № 482 призначено потворний автоматизований розподіл справи у зв`язку з прийняттям Вищою радою правосуддя рішення № 3231/0/15-17 від 10.10.2017 року про звільнення судді ОСОБА_2 з посади судді Голосіївського районного суду міста Києва.

27.10.2017 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_3 прийнято зазначену справу до свого провадження.

25.05.2018 року постановлено ухвалу про заміну відповідача у справі з Правобережного об`єднаного управління ПФУ в м. Києві на належного відповідача Головне УПФ України в м. Києві, а також закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду в порядку загального позовного провадження.

23.10.2017 року розпорядженням керівника апарату суду № 3613 призначено потворний автоматизований розподіл справи у зв`язку з прийняттям Вищою радою правосуддя рішення № 2970/0/15-18 від 25.09.2018 року про звільнення судді ОСОБА_3 з посади судді Голосіївського районного суду міста Києва.

26.10.2018 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Новаком А.В. прийнято зазначену справу до свого провадження.

06.02.2019 року розпорядженням керівника апарату суду № 380 призначено потворний автоматизований розподіл справи у зв`язку з прийняттям Вищою радою правосуддя рішення від 13.11.2018 року про відсторонення судді Голосіївського районного суду міста Києва Новака А.В. від здійснення правосуддя.

01.03.2019 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. прийнято зазначену справу до свого провадження.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що він з 21.05.2001 року перебуває на обліку в Правобережному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в розмірі 90 % суми заробітної плати. 12.04.2017 року він звернувся до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про перерахунок призначеної йому раніше пенсії і встановлення нового розміру пенсії з 01.12.2015 року з розрахунку більш високого заробітку у розмірі 18 144, 67 грн., визначеному у довідці прокуратури Київської області № 18ф-128 від 04.04.2017 року. 18.05.2017 року рішенням Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві йому було відмовлено у проведенні перерахунку призначеної раніше пенсії і встановлення нового розміру пенсії з 01.12.2015 року з розрахунку більш високого заробітку у розмірі 18 144, 67 грн. відповідно до довідки прокуратури Київської області № 18ф-128 від 04.04.2017 року. Його також було повідомлено, що відповідно до положень пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 01.06.2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі, спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", відповідно до Податкового кодексу України та Митного кодексу України, відповідно до Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Відповідно з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними Законами України, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Вважає, що такі відповідача суперечать Конституції України та Законам України на підставі яких йому було призначено пенсію. Стверджував, що твердження відповідача про відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії позивача, з посиланням на положення пункту 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року № 213-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", необґрунтовані, тому що він застосував нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, але таке застосування норм права суперечить вимогам частини першої ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність; при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені зміни до Закону України "Про прокуратуру" щодо призначення пенсії та її максимального розміру, стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Всі зміни до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" та інших нормативних актів, які були внесені (прийняті) після призначення йому пенсії, зокрема, щодо зменшення пенсії у відсотках, обмеження граничного розміру пенсії тощо, не можуть бути застосовані при перерахунку пенсії, а тільки при призначенні пенсії працівникам прокуратури. Відповідно до положень пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 06.07.2011 року за номером № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності вказаним Законом. З огляду на викладене, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

Просив визнати протиправними дії Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови йому у перерахунку призначеної пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року, а також зобов`язати Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати призначену йому пенсію за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року, виходячи з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної заробітної плати заступника начальника відділу прокуратури Київської області згідно довідки прокуратури Київської області № 18ф-128 від 04.04.2017 року та здійснювати відповідні виплати вказаної пенсії без обмеження її максимального розміру, починаючи з 12.10.2016 року з виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги з зазначених у адміністративному позові підстав, просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови йому у перерахунку призначеної пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року, а також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати призначену йому пенсію за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року, виходячи з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної заробітної плати заступника начальника відділу прокуратури Київської області згідно довідки прокуратури Київської області № 18ф-128 від 04.04.2017 року та здійснювати відповідні виплати вказаної пенсії без обмеження її максимального розміру, починаючи з 12.10.2016 року з виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, будучи присутньою у судовому засіданні, заперечувала проти позову з тих підстав, що з 01.06.2015 року закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі, спеціальних, на загальних підставах не прийнято, а тому з зазначеної дати норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії або щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до спеціальних законів, у тому числі, Закону України «Про прокуратуру», є скасованими. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши думку позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги адміністративного позову підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 21.05.2001 року перебував на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду та отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в розмірі 90 % суми заробітної плати.

12.04.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про перерахунок призначеної йому раніше пенсії і встановлення нового розміру пенсії з 01.12.2015 року з розрахунку більш високого заробітку у розмірі 18 144, 67 грн., визначеному у довідці прокуратури Київської області № 18ф-128 від 04.04.2017 року.

18.05.2017 року рішенням Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві йому було відмовлено у проведенні перерахунку призначеної раніше пенсії і встановлення нового розміру пенсії з 01.12.2015 року з розрахунку більш високого заробітку у розмірі 18 144, 67 грн. відповідно до довідки прокуратури Київської області № 18ф-128 від 04.04.2017 року. Його також було повідомлено, що відповідно до положень пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 01.06.2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі, спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", відповідно до Податкового кодексу України та Митного кодексу України, відповідно до Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Відповідно з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними Законами України, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються (а.с. 19).

За даними трудової книжки серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 , останній з 16.09.1993 року по 30.03.2015 року працював в органах Прокуратури України на різних посадах, його стаж в органах прокуратури становить більше 20 років (а.с.12-17).

Частиною першою статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-XII (в редакції 12.07.2001) встановлено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі, зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку; пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії; за кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

До стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього ж Закону , в тому числі, у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" документом, що посвідчує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначений стаж роботи підтверджується завіреною копією трудової книжки позивача, серія НОМЕР_3, заведеної 06.08.1979 року та завіреної належним чином.

Відповідно, стаж роботи позивача є достатнім для призначення пенсії за вислугою років, та прокурорського стажу для розрахунку пенсії у розмірі 90% від суми його місячної заробітної плати.

Вирішуючи питання про застосування Закону України "Про прокуратуру" в часі, суд виходить з того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: в Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба в Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров"я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян, як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи з висловленого в рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

З урахуванням викладеного суд доходить до висновку, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню правила статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції до внесення змін Законом України № 3668-VI, а також Законами України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року № 76-VIII та "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VIII змінами, на які посилається відповідач, на порушення статті 22 Конституції України, було звужено зміст та обсяг соціальних гарантій працівників прокуратури.

Доводи відповідача, спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та наведеними нормами права.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 5, 6, 8, 9, 10, 14, 73-77, 79, 168, 171, 173-183, 192-194, 196-198, 199, 202-204, 209-211, 217, 224, 225-228, 229-230, 241-245, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій щодо відмови у перерахунку призначеної пенсії за вислугу років неправомірними та зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку призначеної пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати призначену ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 року виходячи з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної заробітної плати заступника начальника відділу прокуратури Київської області згідно довідки прокуратури Київської області №18ф-128 від 04.04.2017 року та здійснювати відповідні виплати вказаної пенсії без обмеження її максимального розміру, починаючи з 12.10.2016 року з виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду подається через суд першої інстанції, яким ухвалено судове рішення.

Суддя : К.Г. Плахотнюк