Справа № 1.380.2019.001899
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/9123/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Онишкевича Т. В.,

за участю секретаря судового засідання Кітраль Х. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 липня 2019 року, ухвалене головуючим суддею Сподарик Н. І. об 11:04 год у м. Львові, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицький Грифон» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Галицький Грифон» (далі ТзОВ «Галицький Грифон») звернулося в суд з адміністративним позовом до Личаківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Личаківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 14 березня 2019 року № 1105563/40146351 про відмову у реєстрації податкової накладної від 21 лютого 2019 року № 25 в Єдиному реєстрі податкових накладних, зобов`язати Личаківську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 21 лютого 2019 року № 25.

Судом першої інстанції замінено неналежного відповідача -Личаківську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області на належного Головне управління ДФС у Львівській області та залучено до участі у справі як відповідача Державну фіскальну службу України.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 липня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДФС у Львівській області подало апеляційну скаргу, у якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове - про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, що у квитанції контролюючим органом чітко вказано визначення критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі якого і було зупинено реєстрацію податкової накладної від 21 лютого 2019 року № 25. Крім того, зазначає, що на вимогу контролюючого органу позивачем не підтверджено реальності господарських операцій, за наслідками яких складено згадану податкову накладну, а тому останньому правомірно відмовлено в реєстрації такої.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому її заперечує, покликається на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін.

В судовому засіданні представник відповідачів підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити, покликаючись на викладені в ній доводи.

Представник позивача в судовому засіданні заперечила проти апеляційної скарги, покликаючись на те, що оскаржуване рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просила відмовити в її задоволенні.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ТзОВ «Галицький грифон» перебуває на податковому обліку в Личаківській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (Шевченківське відділення) та займається посередництвом у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами.

03 грудня 2018 року між ТзОВ «Галицький грифон» як продавцем та ТзОВ «Дніпропромліт» як покупцем був укладений договір № С02/34, предметом якого була поставка товарів з використання паливних карток.

На виконання умов договору ТзОВ «Галицький грифон» поставлено товар (картки на дизельне паливо MUSTANG ДП-Л-Євро 5-ВО) за видатковою накладною від 28 лютого 2019 року № РН-0000102 на загальну суму 202159,39 грн, у тому числі, податок на додану вартість 33693,23 грн.

21 лютого 2019 року позивачем за вказаною операцією складено податкову накладну № 25 на загальну суму 202110,49 грн і направлено її в установлений законом строк для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Після направлення податкової накладної для реєстрації 07 березня 2019 року позивач отримав квитанцію про прийняття податкової накладної та зупинення її реєстрації з підстав того, що податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризику, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567. Запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

12 березня 2019 року позивачем направлено контролюючому органу повідомлення вих. № 12-03/1 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено (договір від 03 грудня 2018 року № С02/34, податкова накладна від 21 лютого 2019 року № 25, видаткова накладна від 28 лютого 2019 року № РН-0000102, рахунок на оплату від 21 лютого 2019 року № 74, платіжне доручення від 21 лютого 2019 року № 179 на суму 202160 грн, акт звіряння розрахунків з 01 січня 2019 року по 28 січня 2019 року, договір від 02 січня 2019 року з поставки йому товару Товариством з обмеженою відповідальністю «ВОГ КАРД», акт звірки взаєморозрахунків позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВОГ КАРД»).

Комісія Головного управління ДФС у Львівській області прийняла рішення від 14 березня 2019 року № 1105563/40146351 про відмову в реєстрації податкової накладної від 21 лютого 2019 року № 25 з підстави ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів, зберігання і транспортування, навантаження, розваження продукції, складських документів, розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

25 березня 2019 року позивач в адміністративному порядку оскаржив рішення комісії контролюючого органу від 14 березня 2019 року № 1105563/40146351 про відмову у реєстрації податкової накладної, однак, його скаргу залишено без задоволення, а рішення без змін.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом не спростовано достовірності відомостей первинних та розрахункових документів, поданих позивачем на підтвердження факту реальності здійснення господарських операцій за спірними правочинами, та не доведено порушення позивачем вимог чинного законодавства щодо реєстрації податкової накладної, що свідчить про протиправність відмови йому в реєстрації податкової накладної.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок № 117).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 117 податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Згідно з пунктами 6, 7 Порядку № 117 у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади (пункт 10 Порядку № 117).

Критерії ризиковості платника податку визначені Державною фіскальною службою України у листі від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18, згідно з підпунктом 1.6 пункту 1 якого платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо:

комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Пунктом 16 Порядку № 117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з пунктом 18 Порядку № 117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 117 зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства (пункту 21 Порядку № 117).

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що контролюючий орган вправі здійснювати перевірку та встановлювати відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, за наслідками чого зупиняти реєстрацію таких податкових накладних із зазначенням відомостей та переліку документів необхідних для прийняття рішення про їх реєстрацію.

Судом першої інстанції встановлено безпідставність зупинення реєстрації податкової накладної від 21 лютого 2019 року № 25 як передумови прийняття оскаржуваного рішення Комісії, оскільки у квитанції від 07 березня 2019 року, відповідачем не вказано ні конкретного критерію ризиковості платника податку, ні розрахункового показника за таким критерієм. Натомість платником податків надано до податкового органу всі первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій з ТзОВ «Дніпропромліт».

Всупереч зазначеній у рішенні підставі його прийняття, контролюючим органом у рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної не наведено жодного порушення норм матеріального права, не зазначено, яку саме інформацію, зазначену у податковій накладній, позивачем не підтверджено.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постанові від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18, прийнятий суб`єктом владних повноважень акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, повинен бути обґрунтованим та вмотивованим, що передбачає наведення в даному випадку податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Апеляційний суд зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів та/або пояснень на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію ризиковості платника податку. Незазначення такого призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність підтвердження чи спростування інформації, відповідно до підстави зупинення реєстрації податкової накладної.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 821/1173/17.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом ТзОВ «Дніпропромліт», контролюючий орган не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної, а тому оскаржуване рішення про відмову у реєстрації податкової накладної є протиправним та підлягає скасуванню.

Також судом першої інстанції зроблено правильний висновок про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 21 лютого 2019 року № 25, що відповідає вимогам пункту 28 Порядку № 117, згідно з яким податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється в день набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

За наведених обставин, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат судом не змінюється.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 липня 2019 року у справі № 1.380.2019.001899 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 08 листопада 2019 року.