Справа № 200/11882/19-а
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 р. Справа№200/11882/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Хохленкова О.В., за участю секретаря судового засідання Синкової А.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Великоновосілківському районі Донецької області про визнання незаконними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

за участю

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: не з`явився, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Великоновосілківському районі Донецької області про визнання незаконними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне. 17 липня 2019 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Великоновосілківському районі Донецької області з заявою від 17.07 2019 року щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1. 02.08.2019 року Управління Пенсійного фонду України у Великоновосілківському районі прийняло рішення про відмову в призначенні пільгової пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу. Позивач не погоджується з такими висновками відповідача та просить суд визнати незаконними дії відповідача в частині відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язати відповідача прийняти рішення про зарахування страхового стажу згідно записів у трудових книжках НОМЕР_1 та НОМЕР_2 -1 НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 , у розмірі більше як 40 років та пільгового стажу за період роботи з 15.03.1984 року по 07.02.2003 року та призначити пенсію за віком на пільгових умовах на підставі наданих документів з 17.07.2019 року.

Ухвалою суду від 07 жовтня 2019 року суд відкрив провадження по справі, призначивши до розгляду на 05 листопада 2019 року за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

30 жовтня 2019 року відповідач надав через канцелярію суду відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволені позовних вимог.

Свою позицію відповідач вмотивовував наступним. Для призначення пенсії позивачем додані індивідуальні відомості про застраховану особу форми ОК-5 гр. ОСОБА_1 рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області від 05.07.2019р. № 23/176. На підставі наданих документів позивач претендував на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п.п. 3 п. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в якості тракториста - машиніста. Згідно трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 працював з 15.03.1984 р. по 20.03.2000 р. в колгоспі «Зоря комунізму», з 22.03.2000 року до переведення в комплексну бригаду різноробочим згідно наказу 51к від 01.05.2002 року в СТОВ «Нова Зоря» в якості тракториста, згідно трудової книжки НОМЕР_4 в радгоспі «Овочевий» з 23.03.1979 р. по 14.02.1981 р. в якості тракториста, з 07.07.1981 року по 13.08.1981 року в якості помічника комбайнера, з 09.10.1981 року по 27.02.1984 року в якості тракториста. Згідно рішення Комісії до пільгового стажу враховані періоди роботи в радгоспі «Овочевий» в якості тракториста з 23.03.1979 року по 02.02.1981 року з 09.10.1981 року по 27.02.1984 року. До пільгового стажу не враховані періоди 01.07.1978 р. по 17.12.1978 р.. з 07.05.1981 року по 06.07.1981 р. в якості робітника відділення, з 07.07.1981 р. по 13.08.1981 р. в якості помічника комбайнера у зв`язку з тим, що зазначені посади не передбачені п. п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, з 03.02.1981 р. по 14.02.1981 р. у зв`язку з тим що згідно наказу від 02.02.1981 р. № 14-к позивача звільнено з 02.02.1981 року До пільгового стажу не враховані періоди роботи з 15.03.1984 року по 20.03.2000 року в колгоспі «Зоря комунізму» з 22.03.2000 року до переведення в комплексну бригаду різноробочим згідно наказу від 01.05.2002 року № 51к в СТОВ «Нова Зоря» у зв`язку з відсутністю пільгової довідки. Для направлення на Комісію з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах документів підстав не має, так як згідно відомостей у Єдиному державному реєстрі СТОВ «Нова Зоря» в даний час не ліквідоване (знаходиться в стані припинення). Враховуючи надані документи та вищевикладене, загальний страховий стаж роботи склав 29 років 2 місяць 17 днів, у тому числі пільговий стаж роботи склав 4 роки 2 місяці 29 днів, що не є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.п. 3 п. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Враховуючи вищенаведене, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи в якості тракториста - машиніста передбаченого п.п. 3 п. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» управлінням було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 , місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1 (а.с.15-16).

17 липня 2019 року позивач відповідно до заяви № 1027 про призначення пенсії звернувся до відповідача.

Рішенням від 02.08.2019 року відповідач відмовив в призначені пенсії та не врахував періоди роботи з 15.03.1984 року по 20.03.2000 року в колгоспі «Зоря Комунізма», з 22.03.2000 року до проведення в комплексну бригаду різноробочим згідно наказу від 01.05.2002 року № 51к в СТОВ «Нова Зоря» у зв`язку з відсутністю пільгової довідки. Для направлення на комісію з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії а пільгових умовах документів підстав не має, так як згідно відомостей у Єдиному державному реєстрі СТОВ «Нова Зоря» в даний час не ліквідоване. необхідного пільгового стажу роботи в якості тракториста машиніста передбаченого п.п. 3 п. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.63-64).

В трудовій книжці позивача № 1689420 зазначено, що позивач 15 березня 1984 року був прийнятий в члени колгоспу «Зоря комунізму» та 07 лютого 2003 року був звільнений з членів СТОВ «Нова Зоря» за власним бажанням (а.с.17-23).

Позивачем до матеріалів справи надано довідки Великоновосілківського районного трудового архіву від 03.08.2017 року № 01-12/688 та № 01-12/689 відповідно до яких зазначено, що в 1985, 1986, 1988, 1989, 1990, 1991, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002 роках позивач працював в якості тракториста в колективному сільськогосподарському підприємстві «Нова Зоря» до складу якого входять документи колгоспу «Зоря комунізму» (до 18.11.1992 року). В зазначених довідках також зазначено, що в 1984, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996 роках не вказано ким працював позивач в 1987 році ушкоджені аркуші (а.с.41-45).

Також, до матеріалів справи долучена довідка від 03.08.2017 року № 01-12/687 відповідно до якої ОСОБА_1 працював в колгоспі «Зоря комунізму» з 1984 по 2001 рік включно в якості тракториста. А з 2002 по 2003 рік працював різноробочим (а.с.40).

Надаючи правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень, суд виходить з наступного.

Згідно частини 1статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV(у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 1058-IV).

Відповідно до пункту третього частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно з п.2 Прикінцевих положень вказаного Закону, в редакції діючій на час виникнення спірних правовідносин, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Зазначеній нормі ЗУ 1058 кореспондує інша норма іншого Закону. А саме, відповідно до пункту в статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах за п. в статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №7, згідно якого до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві.

Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії тракторист-машиніст, запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист.

До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботі трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2017 у справі №681/813/17 (провадження №К/9901/1458/17).

Згідно із пунктом 1 частини 1статті 8 Закону № 1058-ІVправо на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1статті 9 Закону № 1058-ІVвизначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Частиною 4статті 24 Закону № 1058-ІVвизначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У відповідності зі статтею 26 Закону № 1058-ІV(у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

У відповідності до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналіз вищезазначених положень свідчить, що для призначення пенсії за віком за даними трудової книжки необхідна наявність в ній відомостей щодо стажу роботи.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства: дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм; бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України; рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Спірним питанням у цієї справі є робота позивача з 1984 року по 2002 рік в якості тракториста спочатку в колгоспі «Зоря комунізму» а потім в СТОВ «Нова Зоря».

Згідно записів у трудової книжки позивача вбачається, що він 15 березня 1984 року був прийнятий в члени колгоспу «Зоря комунізму» та 07 лютого 2003 року був звільнений з членів СТОВ «Нова Зоря» за власним бажанням, проте в трудовій книжці не зазначено на якій посаді працював позивач в період з 15 березня 1984 року по 07 лютого 2003 року.

Крім того, в матеріалах справи міститься архівні довідки Великоновосілківського районного трудового архіву від 03.08.2017 року № 01-12/688 та 01-12/689 в яких зазначено, що ОСОБА_1 в 1985, 1986, 1988, 1989, 1990, 1991, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002 роках працював в якості тракториста в колективному сільськогосподарському підприємстві «Нова Зоря» до складу якого входять документи колгоспу «Зоря комунізму» (до 18.11.1992 року). В зазначеній довідки також зазначено, що в 1984, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996 роках не вказано ким працював позивач в 1987 році ушкоджені аркуші (а.с.41-44,45).

Але, дані вказані у вищезазначених довідках від 03.08.2017 року № 01-12/688 та № 01-12/689 не узгоджуються з даними вказаними в довідці від 03.08.2017 року № 01-12/687, в який вказано що ОСОБА_1 працював з 1984 по 2002 рік в колгоспі «Зоря комунізму» в якості тракториста з 1984 по 2002 рік. З 2002 по 2003 рік працював в якості різноробочого (а.с.40).

Рішенням відповідача № 51 від 02.08.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 був переведений наказом № 51 від 01.05.2002 року в комплексну бригаду різноробочим.

Пункт 17 Порядку № 637 від 12 серпня 1993 року передбачає, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні 05.11.2019 року ОСОБА_2 суду пояснив що він проживає в с.Іскра на протязі всього свого життя. Працював в колгоспі «Зоря комунізму» в якості водія. ОСОБА_1 знає по сумісної роботи в колгоспі. ОСОБА_1 на протязі 1984-2002 років працював в цьому колгоспі в якості тракториста до переводу в комплексну бригаду в якості різноробочого.

Відповідно до даних трудової книжки вказаного свідка, він працював в колгоспі «Зоря комунізму» з 1967 року в якості різноробочого, водія, завідувача СТФ, слюсаря, оператора до 02.02.2004 року.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні05.11.2019 року ОСОБА_3 суду пояснила що вона проживає в с.Іскра з 1974 року. Працювала в колгоспі «Зоря комунізму» в якості учетчіци. Нараховувала заробітну плату всім членам тракторної бригади. ОСОБА_1 знає по сумісної роботи в колгоспі. ОСОБА_1 на протязі 1984-2002 років працював в цьому колгоспі в якості тракториста. В 2002 році був переведений в комплексну бригаду в якості різноробочого.

Відповідно до даних трудової книжки вказаного свідка, вона працювала в колгоспі «Зоря комунізму» з 1974 року в якості меліоратора, учетчіка огородньої бригади, з 1988 року учетчіком тех. отряду, з 1998 року учетчіком тракторної бригади до 01.04.2003 року.

Згідно наданих пояснень свідків, позивач у період з 15.03.1984 року по 01.05.2002 року дійсно працював на посаді тракториста, що безпосередньо була пов`язана з сільськогосподарським виробництвом.

Таким чином, факт роботи позивача у спірний період на посаді тракториста, який безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції, підтверджено записами в трудовій книжці та показаннями свідків, в порядку визначеному пунктами 17 Порядку № 637.

Згідно з ч. 1ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах на підставі наданих документів з 17.07.2019 року суд зазначає наступне.

Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача.

Проте, відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд вбачає за можливе з метою належного та ефективного захисту прав позивача вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1.

Згідно з ч. 1ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У зв`язку з вищевикладеним суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, судовий збір у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Великоновосілківському районі Донецької області про визнання незаконними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України у Великоновосілківському районі Донецької області про відмову в призначені пенсії ОСОБА_1 від 02.08.2019 року № 51.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України у Великоновосілківському районі Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі наданих документів з 17.07.2019 року із зарахуванням до пільгового стажу період роботи в якості тракториста з 15.03.1984 року по 01.05.2002 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України у Великоновосілківському районі Донецької області (Донецька область, смт. Велика Новосілка, вул. Центральна, 103, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) суму судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Повний текст рішення складено та підписано 08 листопада 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної

сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.В. Хохленков