Справа № 160/3053/19
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 160/3053/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Малиш Н.І., Шальєвої В.А., секретар судового засідання: Лащенко Р. В., за участю: представника позивача Шабовта О.В., представників відповідача Гламаздіна О.О., Ковальова О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м.Дніпрі апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року (повний текст рішення складено 07.06.2019 року суддя Врона О.В.) у справі № 160/3053/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Щедро"до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Щедро" (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказу.

Позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ № 2090 від 22.09.2017 року, прийнятий Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ТД «Щедро» з питання дотримання вимог податкового законодавства України, правильності, повноти нарахування та сплати податків до бюджету при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Флексай» (), ТОВ «Флагман Компані» (), ТОВ «Альтис» () за період з 01.06.2016 р. по 30.11.2016р.;

- визнати неправомірними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби з проведення за наказом № 2090 від 22.09.2017 р. документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ТД «Щедро» з питання дотримання вимог податкового законодавства України, правильності, повноти нарахування та сплати податків до бюджету при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Флексай» (), ТОВ «Флагман Компані» (), ТОВ «Альтис» () за період з 01.06.2016 р. по 30.11.2016 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем було винесено оскаржуваний наказ про проведення перевірки на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.08.2017 року у справі №761/27269/17. У судовому порядку оскаржив ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11.08.2017 року у справі №761/27269/17, та ухвалою Київського апеляційного суду від 28.02.2019 року, вказана ухвала була скасована. Отже, судовим рішенням, що набрало законної сили, скасована підстава для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки. Також, позивач вказує на те, що строк дії ухвали слідчого судді від 11.08.2017 року, на момент прийняття спірного наказу закінчився, що свідчить про призначення проведення перевірки спірним наказом поза межами дії рішення на підставі якого така перевірка призначена. Копію наказу про проведення перевірки позивач отримав 08.12.2017 року, тобто не до початку перевірки, а після складання акту перевірки від 07.11.2017 року, що свідчить про порушення контролюючим органом обов`язкових до виконання вимог п. 78.4 ст. 78, п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України, та, як наслідок, про відсутність права на проведення такої перевірки.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасувано наказ №2090 від 22.09.2017 року, прийнятий Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ТД «Щедро» з питання дотримання вимог податкового законодавства України, правильності, повноти нарахування та сплати податків до бюджету при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Флексай» (), ТОВ «Флагман Компані» (), ТОВ «Альтис» () за період з 01.06.2016 року по 30.11.2016 року. Визнано протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо проведення за наказом № 2090 від 22.09.2017 року документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ТД «Щедро» з питання дотримання вимог податкового законодавства України, правильності, повноти нарахування та сплати податків до бюджету при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Флексай» (), ТОВ «Флагман Компані» (), ТОВ «Альтис» () за період з 01.06.2016 року по 30.11.2016 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що копію наказу від 22.09.2017 року №2090 та повідомлення від 28.09.2017 року №71 направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення 28.09.2017 року, отже, офісом великих платників податків вжито всі заходи, передбачені законом для забезпечення своєчасного повідомлення позивача про проведення перевірки. На дату винесення наказу від 22.09.2017 року №2090 ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 11.08.2017 року була чинною та скасована після реалізації наказу на перевірку та винесення за наслідками перевірки податкового повідомлення-рішення.

В відзиві на апеляційну скаргу позивач просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників відповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва Малинникова О.Ф. від 11.08.2017 року у справі №761/27269/17, відповідачем було видано наказ від 22.09.2017 року за №2090 про призначення проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ТД Щедро». Оскільки ухвала слідчого судді, на підставі якої був виданий оскаржуваний наказ від 22.09.2017 року за №2090, скасована в судовому порядку, даний наказ не відповідає критеріям, закріпленим у ч.2 ст.2 КАС України. Таким чином, зважаючи на те, що ухвала слідчого судді не є безумовною підставою для проведення перевірки, а відповідачем не здійснено відповідних заходів для виявлення порушення податкового законодавства позивачем шляхом направлення обов`язкового запиту про надання інформації з приводу відносин фінансово-господарського характеру з платниками податків ТОВ «Флексай», ТОВ «Альтис», ТОВ «Флагман Компані», відповідачем було винесено оскаржуваний наказ без наявності достатніх на те підстав. Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність винесення оскаржуваного наказу, а тому він підлягає скасуванню, а дії відповідача щодо проведення на підставі протиправного наказу перевірки визнанню протиправними.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби 22.09.2017 року винесено оскаржуваний наказ №2090 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ТД «Щедро», в якому зазначено, що з метою забезпечення проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ТД «Щедро» на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва Малинникова О.Ф. від 11.08.2017 року у справі №761/27269/17 та згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.1 статті 79 Податкового кодексу України, наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ТД «Щедро» з питання дотримання вимог податкового законодавства України, правильності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість при фінансово-господарських взаємовідносинах з ТОВ «Флексай», ТОВ «Альтис», ТОВ «Флагман Компані» за період з 01.06.2016 року по 30.11.2016 року тривалістю 15 робочих днів, з 10.10.2017 року.

На підставі вказаного наказу контролюючим органом винесено повідомлення про проведення перевірки від 28.09.2017 року №71/28-10-46-11.

Оскаржуваний наказ про проведення перевірки №2090 від 22.09.2017 року та повідомлення були направлені позивачу поштою з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та отримані представником позивача 08.12.2017 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № від 29.12.2017 року винесене щодо ТОВ «ТД «Щедро» в частині завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за лютий 2017 року у розмірі 5 771 101,54 грн. В іншій частині податкове повідомлення-рішення № від 29.12.2017 року залишено без змін.

14.03.2019 року Третім апеляційним адміністративним судом апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ЩЕДРО" залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року у справі №804/2455/18 залишено без змін.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року у справі №804/2455/18 встановлено, що посадовими особами Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на підставі наказу від 22.09.2017 року №2090 Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС, відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.11 статті 78, пункту 79.1 статті 79 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ТД «Щедро» з питання дотримання вимог податкового законодавства України, правильності, повноти нарахування та сплати податків до бюджету при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Флексай» (код за ), ТОВ «Флагман Компані» (), ТОВ «Альтис» (код за ) за період з 01.06.2016 року по 30.11.2016 року.

За результатами перевірки контролюючим органом складено акт перевірки № 148/28-10-46-11/36094135 від 07.11.2017 року, відповідно до висновків якого встановлено порушення п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, ст.201 Податкового кодексу України внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту на загальну суму 16 940 735 грн., у тому числі за червень 2016 - на суму 2 955 578 грн., липень 2016 року - на суму 4 391 104 грн., серпень 2016 року - на суму 1 929 568 грн., вересень 2016 року - на суму 5 385 087 грн., жовтень 2016 року - на суму 2 279 398 грн., що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, за жовтень 2016 року на загальну суму 16 940 735 грн.

29 грудня 2017 року контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 29.12.2017 року про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 16 940 735 грн. за період - лютий 2017 року.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

Виходячи з наведеного, платниками податків до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси. При цьому, ці рішення, дія або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин. Отже, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин. Відтак, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки. Тобто, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп в справі № 3/35-313 вказано, що "за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».

В пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акту індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Таким чином, наказ є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання, а отже, задоволення позову в цій частині не може призвести до відновлення порушених прав платника податків. А за результатами реалізації прав, що випливають із вказаного наказу, податковим органом складено не лише акт перевірки, а й прийнято податкове повідомлення-рішення.

Отже, податковим органом фактично була реалізована його компетенція на проведення перевірки та оформлення результатів такої перевірки, у зв`язку з чим оспорюваний наказ не є таким, що порушує права позивача та інтереси шляхом обмежень у реалізації його прав чи безпідставного покладення на нього необґрунтованих обов`язків, а відтак, задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу не призведе до поновлення порушеного права позивача, оскільки, по-перше, такий наказ відповідача не є юридично значимим для позивача, по-друге, після проведення перевірки права платника податків можуть порушувати лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Враховуючи факт допущення позивачем посадових осіб контролюючого органу до перевірки, у спірних правовідносинах актом, що має певні правові наслідки, породжує права та обов`язки для платника податків є рішення податкового органу (акт індивідуальної дії), прийняте за результатами проведеної перевірки у відповідності до пункту 58.1 статті 58 та пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України.

Щодо доводів апелянта про те, що є недоречним направлення запиту платнику податків, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 11 пункту 1 ст.78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ТД «Щедро» є ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва Малинникова О.Ф. від 11.08.2017 року, яка на час прийняття спірного наказу про проведення перевірки була чинною, а тому висновки суду першої інстанції про те, що ухвала слідчого судді, на підставі якої був виданий оскаржуваний наказ від 22.09.2017 року за №2090 скасована в судовому порядку, даний наказ не відповідає критеріям, закріпленим у ч.2 ст.2 КАС України є безпідставним.

Щодо доводів апелянта про направлення копії наказу на проведення перевірки, колегія суддів зазначає, що за приписами п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

З матеріалів справи вбачається, що копія спірного наказу № 2090 від 22.09.2017 року та повідомлення № 71 від 28.09.2017 року направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення 28.09.2017 року. Таким чином, відповідача завчасно повідомлено про проведення перевірки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про визнання протиправним та скасування наказу № 2090 від 22.09.2017 року, прийнятого Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ТД «Щедро» з питання дотримання вимог податкового законодавства України, правильності, повноти нарахування та сплати податків до бюджету при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Флексай» (), ТОВ «Флагман Компані» (), ТОВ «Альтис» () за період з 01.06.2016 р. по 30.11.2016р., а також дій щодо проведення перевірки, оскільки такі дії направлені на реалізацію цього наказу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції і за таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243,272, 286, 308, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року у справі № 160/3053/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Щедро"до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказу скасувати.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Щедро" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш

суддя В.А. Шальєва