Справа № 480/3490/19
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2019 р. Справа №480/3490/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Гелети С.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області (далі - відповідач, Кириківська селищна рада), в якій просить визнати протиправним та скасувати п. 33 рішення 31 сесії 7 скликання Кириківської селищної ради від 28.05.2019 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства", яким вирішено питання призупинити в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для надання у власність для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності, які розташовані за межами населеного пункту села Рябина Кириківської селищної ради, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0494 площею 39,7956 га; зобов`язати Кириківську селищну раду розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.07.2019 шляхом надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 39,7956 га, кадастровий номер :05:005:0494, яка знаходиться у комунальній власності Кириківської селищної ради та розташована за межами населеного пункту с. Рябина та подальшою передачею безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 2 га.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.05.2019 позивач звернувся до Кириківської селищної ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населеного пункту на території с. Рябина в масиві земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0494. Оскільки вказана земельна ділянка уже була сформована, позивач подав заяву від 23.07.2019 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 39,7956 кадастровий номер :05:005:0494.

На подані ОСОБА_1 заяви Кириківська селищна рада відповіді не надала.

На адвокатський запит представника ОСОБА_1 . селищна рада надала відповіді, адресовані позивачу (яких він не отримував) та повідомила про те, що рішенням 31 сесії 7 скликання від 28.05.2019 (пункт 33) було вирішено призупинити надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та рекомендовано звернутись до суду для скасування такого рішення.

Кириківська селищна рада правом на подання відзиву не скористалась, відзиву на позов ОСОБА_1 не подала. Однак селищна рада надала суду копії документів, які були витребувані судом та є необхідними при розгляді даної справи.

Представник позивача подала до суду додаткові пояснення у яких зазначила, що в рішенні селищної ради 31 сесії 7 скликання від 28.05.2019 не зазначено жодного прізвища осіб, які звертались із заявами про надання дозволів на розроблення проекту землеустрою, натомість у п. 33 рішення вказано про призупинення в наданні дозволів на земельні ділянки, розташовані за межами населеного пункту с. Рябина до проведення інвентаризації земельних ділянок у зв`язку з колективним зверненням громадян с. Рябина. Також представник позивача наголосила на тому, що рішення про результати розгляду заяви від 15.05.2019 позивач не отримав, а на заяву від 23.07.2019 відповідь надав виконавчий комітет, тобто рада не приймала рішення по питанню ОСОБА_1 .

Також, представник позивача подав клопотання про стягнення витрат на правову допомогу, в якому просить стягнути з Кириківської селищної ради на користь ОСОБА_1 10000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу. На обґрунтування понесених відповідачем витрат надано договір від 28.08.2019 про надання правової допомоги, доповнення до договору від 07.10.2019 № 1, акт виконаних робіт, прибутковий касовий ордер на суму 10000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд частково задовольняє позовні вимоги з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 15.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до Кириківської селищної ради із заявою від 15.05.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться за межами населеного пункту на території с. Рябина Кириківської селищної ради Великописарівського району в масиві земель НОМЕР_1 :05:005:0494. До заяви було додано графічний матеріал, копію паспорту та ідентифікаційного коду (а.с. 17).

У зв`язку із тим, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:005:0494 площею 39,7956 га уже сформована, 23.07.2019 позивач подав до Кириківської селищної ради клопотання у якому просив надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 39,7956 га, кадастровий номер :05:005:0494, яка знаходиться у комунальній власності Кириківської селищної ради і розташована за межами населеного пункту на території с. Рябина та подальшою передачею безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 2 га (а.с. 20).

Кириківська селищна рада не повідомила позивача у встановленому законом порядку про вирішення порушених у клопотанні від 23.07.2019 питань. У зв`язку із цим, представник позивача адвокат Кузченко Т.М. звернулась до відповідача із адвокатським запитом (а.с. 21).

У відповідь на такий запит Кириківська селищна рада надала лист від 21.08.2019 № 02-38/1471, адресований ОСОБА_1 , у якому зазначено, що на заяву від 23.07.2019 виконком Кириківської селищної ради повторно повідомляє про те, що за колективним зверненням громадян с. Рябина, рішенням постійної комісії з питань містобудування, будівництва, земельних відносин та охорони навколишнього середовища, та згідно п. 33 рішення 31 сесії 7 скликання Кириківської селищної ради від 28.05.2019 вирішено призупинити в наданні такого дозволу до проведення інвентаризації земельних ділянок. Також зазначено, що оскільки триває проведення інвентаризації землі по Кириківській селищній раді, селищна рада на даний час не має можливості надати дозвіл на розроблення технічної документації щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0494 (а.с. 24).

Згідно з копією виписки із рішення 31 сесії 7 скликання Кириківської селищної ради від 28.05.2019, пунктом 33 вирішено призупинити в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності, які розташовані за межами населеного пункту с. Рябина, в тому числі на земельну ділянку площею 39,7956 га, кадастровий номер :05:005:0494 (а.с. 25).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

За частинами 3-4 ст. 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Згідно з ч. ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

В даному випадку 15.05.2019 позивач звернувся до органу місцевого самоврядування для отримання земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Однак, у зв`язку із тим, що земельна ділянка загальною площею 39,7956 га уже була сформована, 23.07.2019 позивач подав клопотання про надання дозволу для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу такої земельної ділянки для виділення із неї земельної ділянки площею 2 га для подальшої передачі йому у власність.

Як встановлено судом, Кириківська селищна рада повідомила ОСОБА_1 про неможливість надання дозволу на розроблення технічної документації щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0494 до проведення інвентаризації земель Кириківської селищної ради.

Суд зазначає, що по-перше лист Кириківської селищної ради від 21.08.2019 № 02-38/1471 не є належним рішенням, яке орган місцевого самоврядування зобов`язаний прийняти відповідно до положень ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно зі ст. 25 Закону сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Тобто питання щодо надання або відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення технічної документації щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0494 належить до виключних повноважень селищної ради, яка відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України зобов`язана прийняти рішення щодо клопотання позивача від 23.07.2019.

Натомість Кириківська селищна рада повідомила ОСОБА_1 про неможливість надання дозволу листом від 21.08.2019 № 02-38/1471, який підписано секретарем селищної ради.

Крім того, рішення 31 сесії 7 скликання Кириківської селищної ради від 28.05.2019 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства", пунктом 33 якого вирішено питання призупинити в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для надання у власність для ведення особистого селянського господарства, в тому числі на земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0494 площею 39,7956 га не є належним рішенням щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 23.07.2019, оскільки в ньому відсутні прізвища заявників, не зазначено кому саме призупинено надання дозволу на розроблення проектів землеустрою (а.с. 25).

Оскільки пунктом 33 рішення 31 сесії 7 скликання Кириківської селищної ради від 28.05.2019 позивачу не було відмовлено у наданні дозволу на виготовлення технічної документації, так як посилання на заяву від 23.07.2019 та прізвище ОСОБА_1 в ньому відсутні, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині скасування п. 33 рішення 31 сесії 7 скликання Кириківської селищної ради від 28.05.2019 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства", як таке, що не підтверджує факт порушення прав позивача таким рішенням, встановити, заяви яких осіб розглядалися матеріалами справи не підтверджується, лист сільської ради не може доповнювати чи змінювати рішення ради.

Слід зазначити, що матеріалами справи не підтверджується, що заява позивача розглядалася. Так, відповідачем надано документи засідання відповідної комісії, але і в наданих документах, зокрема, протоколі від 15.05.2019 відсутні прізвища осіб, міститься лише загальне посилання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відсутня ідентифікація осіб, заяви яких розглядалися.

Зважаючи на те, що відповідачем не було надано, а судом не встановлено доказів того, що Кириківська селищна рада належним чином розглянула заяву ОСОБА_1 від 23.07.2019 та прийняла рішення, яке відповідає положенням ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, зокрема про відмову у надання такого дозволу чи мотивовану відмову в наданні такого дозволу, суд вважає за необхідне застосувати належний спосіб захисту прав позивача та зобов`язати Кириківську селищну раду розглянути клопотання ОСОБА_1 від 23.07.2019 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 39,7956 га, кадастровий номер :05:005:0494.

Вирішуючи клопотання представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Частинами 1, 2 ст. 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Так, згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас ч. ч. 4, 5 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У пункті 269 вказаного рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Аналіз вищевказаних правових норм свідчить про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

На підтвердження витрат на правову допомогу, представником позивача подані договір від 28.08.2019 про надання правової допомоги (а.с. 65), доповнення до договору від 07.10.2019 № 1 (а.с. 66), акт виконаних робіт від 07.10.2019 (а.с. 67), квитанція до прибуткового касового ордеру на суму 10000,00 грн. (а.с. 68).

При цьому суд зазначає, що копія акту виконаних робіт від 07.10.2019 містить перелік послуг, наданих позивачу адвокатом на виконання договору про надання правової допомоги, однак в акті відсутні витрати часу, на вчинення відповідних дій, що позбавляє суд можливості співвіднести характер таких дій з витраченим на нього часом та оплатою за таку послугу адвоката.

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача задоволено, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

З огляду на викладене, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд виходить з оцінки складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг).

Слід зауважити, що справа розглядалась у порядку спрощеного провадження, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КАС України, призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Враховуючи те, що справа, по якій адвокатом надано послуги є справою незначної складності, така справа розглянута судом без виклику сторін та проведення судових засідань, зважаючи на те, що адвокатом не надано підтверджень обсягу часу, витраченого на правничу допомогу позивачу, суд вважає витрати в розмірі 10000,00 грн. не співмірними зі складністю справи та наданих адвокатом послуг. Таким чином, суд вважає за можливе частково задовольнити клопотання представника позивача та відшкодувати позивачу судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в розмірі 1000,00 грн., які підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Кириківської селищної ради.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Кириківську селищну раду Великописарівського району Сумської області (42830, Сумська область, Великописарівський район, смт. Кириківка, вул. Широка, 12, ) розглянути та прийняти рішення по клопотаню ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) від 23.07.2019 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для подальшої передачі у власність.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області (42830, Сумська область, Великописарівський район, смт. Кириківка, вул. Широка, 12, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 08.11.2019.

Суддя С.М. Гелета