Справа № 300/1239/19
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/9584/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Макарика В.Я.,

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Боберського І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року у справі №300/1239/19 (головуючий суддя Кафарський В.В. справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України третя особа Івано-Франківський обласний військовий комісаріат про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, третя особа Івано-Франківський обласний військовий комісаріат про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 13.01.2016 при первинному огляді йому встановлено III групу інвалідності, пов`язану з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. 03.01.2018 при повторному огляді йому встановлено II групу інвалідності, пов`язану з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, без переогляду. 17.01.2018 позивач звернувся до Івано-Франківського ОВК із заявою про виплату одноразової грошової допомоги йому як особі, інвалідність II групи якої настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, після звільнення з військової служби.

30.05.2018 ОСОБА_1 одержав повідомлення від Івано-Франківського ОВК від 21.05.2018 за №11/700 про те, що Департамент фінансів Міністерства оборони України повернув документи, подані позивачем, без реалізації. Позивач відмічає, що Івано-Франківський окружний адміністративний суд рішенням від 17.09.2018 в справі №809/1008/18, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2019, визнав бездіяльність Міністерства оборони України протиправною та зобов`язав Міністерство оборони України прийняти рішення за результатами розгляду заяви від 17.01.2018.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.04.2019 про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги. Зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 як особі, інвалідність II групи якої настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, після звільнення з військової служби. Зобов`язано Міністерство оборони України нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 як особі, інвалідність II групи якої настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, після звільнення з військової служби, з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню. Зокрема доводи апелянта зводяться до того, що на час подання позивачем заяви про виплату одноразової грошової допомоги було визначено, що моментом виникнення права є дата встановлення інвалідності, а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на момент встановлення позивачу II інвалідності, а саме Закон України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. №2011-XII та Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (далі - Порядок №975). Проте з 01 січня 2017 року, після набрання чинності Закону №1774-VIII для військовослужбовців строкової військової служби встановлено окремий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до яких обмежено проміжок часу у який, у разі настання інвалідності, виникає право військовослужбовців строкової військової служби на отримання одноразової грошової допомоги і такий проміжок часу визначений періодом проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби. У разі встановлення інвалідності в період дії зазначеної редакції статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» після спливу трьох місяців від дня звільнення зі служби, права на отримання вказаної одноразової грошової допомоги у військовослужбовця строкової військової служби не виникає. Таким чином, статтею 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка діяла на час настання інвалідності позивача, не передбачалось можливості отримання одноразової допомоги військовослужбовцю строкової військової служби у разі настання інвалідності після спливу трьох місяців від дати звільнення зі служби. Просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 13.01.2016 при первинному огляді вперше встановлено III групу інвалідності, пов`язану з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, строком на 1 рік, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0629534 від 13.01.2016.

23.12.2016 при повторному огляді позивачу встановлено III групу інвалідності, пов`язану з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, без переогляду, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0779683 від 23.12.2016.

21.07.2017 ОСОБА_1 . Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, як інваліду III групи, яку позивач отримав в сумі 206 700,00 грн., що не заперечується відповідачем.

03.01.2018 при повторному огляді позивачу встановлено II групу інвалідності, пов`язану з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, без переогляду, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0790758 від 03.01.2018.

17.01.2018 позивач звернувся до Івано-Франківського ОВК із заявою про виплату одноразової грошової допомоги йому як особі, інвалідність II групи якої настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, після звільнення з військової служби.

18.01.2018 Івано-Франківський ОВК надіслав заяву ОСОБА_1 зі всіма додатками, що передбачені пунктом 11 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 за №975 до Департаменту фінансів Міністерства оборони України.

Івано-Франківський ОВК листом від 21.05.2018 за №11/700 повідомив позивача про те, що Департамент фінансів Міністерства оборони України за вихідним №248/3/6/1244 від 07.05.2018 повернув його документи без реалізації.

Вважаючи таку бездіяльність Міністерства оборони України протиправною, позивач в червні 2018 року звернувся до суду з адміністративним позовом для захисту свого порушеного права.

17.09.2018 рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду в справі №809/1008/18 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано бездіяльність Міністерства оборони України протиправною та зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення за результатами розгляду заяви від 17.01.2018 про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як особі інвалідність II групи якої настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, після звільнення з військової служби.

Дане рішення суду від 17.09.2018, залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2019, та, як наслідок, набрало законної сили.

Надалі 18.05.2019 позивач одержав від Департаменту фінансів Міністерства оборони України повідомлення про те, що комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум дійшла висновку про відмову в призначенні йому одноразової грошової допомоги. До повідомлення також долучено витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.04.2019 за №45, затверджений Міністром оборони України від 22.04.2019.

Вважаючи таку відмову відповідача в призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи протиправною, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що позивач має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року з урахуванням виплаченої суми.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно частини 1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 за №2011-XII (далі Закон №2011-XII), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 16 вищенаведеного Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 16 Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Пунктом «б» частини 1 статті 16-2 Закону №2011-XII встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Частинами 2, 4 статті 16-3 Закону №2011-XII передбачено, що у випадках, передбачених підпунктами 4-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам. Якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Згідно частини 9 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі-одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі-військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 за №975 (далі Порядок №975).

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 за №975 установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 за №499, Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2007 за №284, і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2007 за №1331; допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Згідно підпункту 1 пункту 6 Порядку №975, одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі:

400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності I групи;

300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності II групи;

250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності III групи.

При цьому, згідно пункту 8 Порядку №975, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми. У разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.

З урахуванням наведених вище норм слідує, що законодавством України передбачено право військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі у випадку встановлення під час повторного огляду згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищої групи інвалідності, за умови, що встановлення вищої групи інвалідності відбулось протягом двох років після первинного встановлення інвалідності.

Судом встановлено, що позивачу призначено 21.07.2017 одноразову грошову допомогу згідно пункту «б» частини 1 статті 16-2 Закону №2011-XII та підпункту 1 пункту 6 Порядку №975 в розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, як інваліду III групи.

Так, згідно пункту «б» частини 1 статті 16-2 Закону №2011-XII (на час встановлення позивачу вперше ІІІ групи інвалідності), одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Відповідно до пункту «б» частини 1 статті 16-2 Закону №2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Суд встановив, що II групу інвалідності позивачу встановлено до спливу двох років з моменту призначення вперше ІІІ групи інвалідності.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року з урахуванням виплаченої суми.

Суд першої інстанції зазначає, що аналогічного висновку дійшов Івано-Франківський окружний адміністративний суд в рішенні від 17.09.2018, яке набрало законної сили в справі №809/1008/18, в якому зазначено, що ОСОБА_1 має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги в розмірі різниці між 300 та 150 кратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення II групи інвалідності (03.01.2018) у відповідності до підпункту 1 пункту 6 Порядку №975.

Як наслідок, висновки та обставини, встановлені у вищевказаному рішенні від 17.09.2018, не потребують доказування.

Таким чином, відповідач, враховуючи висновки Івано-Франківського окружного адміністративного суду в рішенні від 17.09.2018, мав прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Крім того, посилання відповідача у протоколі засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.04.2019 за №45, яким відмовлено в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи, на правову позицію Верховного суду у постанові від 12.02.2019 по справі №816/1458/18 є помилковим, адже, як було зазначено вище, ОСОБА_1 має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги в розмірі різниці між 300 та 150 кратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення II групи інвалідності (03.01.2018) у відповідності до підпункту 1 пункту 6 Порядку №975.

Згідно постанови Верховного Суду у від 12.02.2019 по справі №816/1458/18, предметом спору у цій справі є вимога позивача нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу вперше як інваліду ІІ групи та судом досліджувався тримісячний строк звернення позивача про виплату йому допомоги.

У даній справі №300/1239/19 позивачу вже призначено грошову допомогу як інваліду ІІІ групи, та у зв`язку із встановленням йому протягом двох років ІІ групи інвалідності, він звернувся до відповідача згідно пункту 8 Порядку №975 та частини 4 статті 16-3 Закону №2011-XII про призначення і виплати йому грошової допомоги у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Таким чином, посилання апелянта на частину 2 статті 16-2 Закону №2011-XII є також помилковим, оскільки дана норма регулює розмір одноразової грошової допомоги у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, а позивачу вперше призначено грошову допомогу у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій, натомість позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Крім того, апелянтом подано клопотання про повернення надміру сплаченого судового збору, колегія суддів вважає, що таке необхідно задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Стаття 7 Закону України «Про судовий збір» передбачає підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно з ч.2 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Стаття 143 КАС України передбачає, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Як слідує з матеріалів справи, розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви становить 1536,80 грн.

Враховуючи наведене, розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а саме: 2305,20 грн. (768,40 грн. х 2 х 1,5 = 2305,20 грн.) за вимогу немайнового характеру .

Таким чином, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги становить 2305,20 грн., разом з тим, Міністерство оборони України сплатило за подання апеляційної скарги 3457,80 грн. судового збору, тому розмір переплати становить 1152,60 грн. (3457,80-2305,20=1152,6) і така підлягає поверненню відповідачу.

Керуючись статтями 132, 143, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року у справі №300/1239/19 без змін.

Повернути Міністерству оборони України надмірно сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у справі 300/1239/19 у розмірі 1152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
В. Я. Макарик
Повний текст постанови складно 12.11.2019р.