Справа № 200/10918/19-а
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 р. Справа№200/10918/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Череповський Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення від 29.01.2018 року № 7, зобов`язання зарахувати у пільговий стаж періоди роботи, повторно розглянути заяву від 30.10.2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - Відповідач) про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення від 29.01.2018 року № 7, зобов`язання зарахувати у пільговий стаж періоди роботи, повторно розглянути заяву від 30.10.2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що 30 жовтня 2017 року звернувся до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням від 29.01.2018 року Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області відмовило у призначенні пенсії, так як неправомірно не зарахувало до пільгового страхового стажу періоди роботи на підприємстві ВК ТОВ «Відіс» з 03.10.1998 року по 31.12.1998 року та з 01.01.2001 року по 15.10.2004 року, оскільки довідки видані підприємством, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території і перевірити достовірність інформації та відомостей немає можливості. Крім того, до пільгового стажу не зараховано період роботи на підприємстві ТОВ «ТПК Укрсплав» у кількості 3 роки 06 місяців 08 днів з причин нібито знаходження у відпустці без збереження заробітної плати та простоїв на підприємстві.

Просить суд:

- Визнати дії Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови ОСОБА_1 призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» протиправними,

- Визнати протиправним та скасувати рішення Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 7 від 29.01.2018 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,

- Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати у пільговий стаж ОСОБА_1 роботу за професією плавильника періоди на підприємстві ВК ТОВ "Відіс" з 03.10.1998 року по 31.12.1998 року (0 років 2 місяці 28 днів) та з 01.01.2001 року по 15.10.2004 року (3 роки 10 місяців 15 днів), що разом на підприємстві ВК ТОВ "Відіс" складає період 4 роки 1 місяць 13 днів, та періоди роботи на підприємстві ТОВ "ТПК Укрсплав" у кількості 3 роки 06 місяців 08 днів, що загалом складає 07 років 07 місяців 21 день,

- Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.10.2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Ухвалою суду від 07 жовтня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі № 200/10918/19-а в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належними чином.

Згідно відзиву на адміністративний позов, наданого Відповідачем до суду, позивач 30.10.2017 року звернувся до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області з заявою № 5444 про призначення пенсії згідно п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До стажу роботи заявника відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (список №1) - зараховано період з 01.01.1999 по 31.12.2000 р. на підприємстві ВК ТОВ „Відіс" - 2 роки, з 01.05.2010р. по 17.03.2017 р. на підпримстві ТОВ „ТПК Укрсплав", за виключенням періоду находження в відпусті без збереження заробітної плати та простоїв на підприємтві - 3 роки 5 місяців 14днів.

Станом на день зверення загальний стаж ОСОБА_1 становить 29 років 3 місяці 17 днів, з них за Списком № 1 - 5 років, 5 місяців, 14 днів.

За таких обставин ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах.

На підставі вищевикладеного, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , згідно ст. 43 КАС України здатна здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідач - Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (правонаступник Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області), є органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього пунктом 12 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Положенням про Пенсійний фонд України», затвердженим Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №384/2011, згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

30 жовтня 2017 року Позивач звернувся до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Рішенням Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області № 7 від 29.01.2018 року Позивачу відмолено в призначенні пенсії за нормами п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До стажу роботи заявника відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (список №1) - зараховано період з 01.01.1999 по 31.12.2000 р. на підприємстві ВК ТОВ „Відіс" - 2 роки, з 01.05.2010р. по 17.03.2017 р. на підпримстві ТОВ „ТПК Укрсплав", за виключенням періоду находження в відпусті без збереження заробітної плати та простоїв на підприємтві - 3 роки 5 місяців 14 днів.

Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

В силу положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи (а тому і органи та посадові особи пенсійного фонду України, як органи виконавчої влади, до яких відноситься і Відповідач) зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 8 Закону України Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Іноземці та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами. Право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та досягли встановленого цим законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно абзацу 2 пункту 15 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону України № 3108-IV від 17.11.2005 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до статті 26 Закону № 1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону №1058, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 5 Закону №1058, винятково цим Законом визначається, зокрема, пенсійний вік чоловіків і жінок, після досягнення якого особа має право на призначення пенсії за віком.

Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди цим особам пенсії призначаються органами Пенсійного фонду за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

З аналізу зазначених норм чинного законодавства вбачається, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Судом встановлено, що із записів трудової книжки НОМЕР_1 , яка оформлена на ім`я ОСОБА_1 27.07.1983 року, вбачається, що останній в спірні періоди працював:

- з 03.10.1998 року по 31.12.1998 року на підприємстві виробничо-комерційне товариство з обмеженою відповідальністю «ВІДІС» на посаді плавильника в карбідному цеху,

- з 01.01.2001 року по 15.10.2004 року на підприємстві підприємстві виробничо-комерційне товариство з обмеженою відповідальністю «ВІДІС» на посаді плавильника в карбідному цеху,

- з 01.04.2010 по 17.03.2017 на підприємстві ТОВ «ТПК УКРСПЛАВ» на посаді плавильника 3 розряду участку лиття кольорових та чорних металів.

Зазначені записи у трудовій книжці виконані належними посадовими особами, засвідчені їх підписом, та скріплені печатками.

Суд зауважує, що за спірні періоди з 03.10.1998 року по 31.12.1998 року та з 01.01.2001 року по 15.10.2004 року в трудовій книжці наявні всі необхідні відомості.

Крім того, згідно довідки № 79 від 10.11.2017 року, виданої ВК ТОВ «ВІДІС», ОСОБА_1 в період з 03.10.1998 року по 15.10.2004 року працював апаратником сплавлювання карбіду кальцію в карбідному цеху. Робота проводилася повний робочий день в цеху сплавлювання карбіду кальцію. Професія атестована згідно наказу про результати атестації робочих місць № 18 від 05.07.1999 року та № 41 від 15.07.2004 року.

Отже, суд приходить до висновку, що вимоги Позивача щодо зарахування до його пільгового страхового стажу періодів роботи з 03.10.1998 року по 31.12.1998 року та з 01.01.2001 року по 15.10.2004 року підлягають задоволенню.

Щодо не зарахування до страхового стажу спірного періоду роботи Позивача на підприємстві ТОВ «ТПК УКРСПЛАВ», суд зазначає наступне.

Відповідачем до пільгового стажу позивача не в повному обсязі зараховано періоди роботи на підприємстві ТОВ «ТПК УКРСПЛАВ», не включено період знаходження позивача у відпустці без збереження заробітної плати та простоїв на підприємстві.

Довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 123 від 09.10.2017 року, видана ТОВ «ТПК Укрсплав», містить відомості про перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати та простої на підприємстві.

Під повним робочим днем, відповідно до п.2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 р. № 383 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 01.12.2005 р. за № 1451/11731, слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків. В спеціальний стаж роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах включається фактично відпрацьований стаж у шкідливих та важких умовах праці (лист Міністерства праці та соціальної політики України від 20.08.2001 № 02-714-9).

Згідно роз`яснень, наданих в листі Міністерства праці та соціальної політики України від 18.2001 №02-714-9, час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати працівникам, які працюють в умовах, передбачених Списком №1 та Списком №2, можуть бути зараховані до пільгового стажу не більше 1 місяця в календарному році.

Однак відповідачем не вирішено питання про зарахування до пільгового стажу позивача періодів перебування у відпустках без збереження заробітної плати та в період простою на підприємстві, взагалі не розглянуто, скільки позивач перебував у простої або у відпустці без збереження заробітної плати протягом календарного року.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з частиною третьою статті 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Частиною четвертою цієї статті визначено, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем не було наведено підстав, з яких позивачу не зараховуються періоди роботи на підприємстві ТОВ «ТПК Укрсплав» під час перебування у відпустці без збереження заробітної плати та простою, суд приходить до висновку, що питання обчислення наявності або відсутності у позивача необхідного страхового та пільгового стажу підлягає розгляду відповідачем з урахуванням висновків рішення суду, так як рішення відповідача не відповідає критеріям правомірності, закріпленим у ч.2 ст. 2 КАС України.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права, а саме: визнання протиправними дій Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови ОСОБА_1 призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд зазначає, що в даному випадку вчинення дій суб`єктом владних повноважень є способом реалізації наданої суб`єкту владних повноважень компетенції. Самі по собі дії не тягнуть за собою настання будь-яких негативних наслідків для особи. Правові наслідки для позивача тягне акт індивідуальної дії - рішення № 7 від 29.01.2018 року про відмову в призначенні пенсії.

За наведених обставин суд вважає, що в спірних правовідносинах належним, достатнім та необхідним (ефективним) способом захисту порушеного права позивача є саме скасування рішення відповідача № 7 від 29.01.2018 року та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 30.10.2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки Позивач при поданні адміністративного позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 704,80 грн., суд приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача судового збору у розмірі 768,40 грн. на користь Позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 295-297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27-А, ) про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення від 29.01.2018 року № 7, зобов`язання зарахувати у пільговий стаж періоди роботи, повторно розглянути заяву від 30.10.2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 7 від 29.01.2018 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.10.2017 року про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано 06 листопада 2019 року.

Повний текст рішення суду буде виготовлений 11 листопада 2019 року.

Суддя Є.В. Череповський