Справа № 818/1718/17
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 р. Справа № 818/1718/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 12.12.2017, суддя С.В. Воловик, повний текст складено 14.12.17 по справі № 818/1718/17

за позовом ОСОБА_1

до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури треті особи Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Сумської області , ОСОБА_2

про скасування рішення та закриття провадження у дисциплінарній справі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 30.09.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на зайняття адвокатської діяльності строком на три місяці; провадження у дисциплінарній справі щодо адвоката ОСОБА_1 закрити.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 12.12.2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № VIII-008/2017 від 30.08.2017 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_1 та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на три місяці.

В задоволенні позовних вимог про закриття провадження у дисциплінарній справі щодо адвоката ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування вимог посилалась на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні позивач проти вимог апеляційної скарги заперечував у повному обсязі, вважав рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, 07.02.2017 року ОСОБА_2 звернулась до дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Сумської області зі скаргою стосовно адвоката ОСОБА_1 про притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності за порушення Правил адвокатської етики щодо конфіденційності, добросовісності, відповідальності і конфлікту інтересів при прийнятті доручення іншої особи, інтереси якої протирічать інтересам скаржниці. До скарги третьою особою додані копія довіреності від 15.07.2011 року, копія позовної заяви ОСОБА_3 , копія Ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.10.2016 року по справі № 592/7116/16-ц та копія заперечення проти.

21.02.2017 року адвокатом ОСОБА_1 надані письмові пояснення щодо питань, порушених ОСОБА_2 у скарзі, до яких додані витяг з реєстраційної справи № 01 державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, витяг з державного реєстру речових прав № 12293054 від 06.11.2013 року, копії квитанцій про сплату ОСОБА_4 коштів в інтересах скаржника та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 370 від 06.04.2012 року.

Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Сумської області від 23.02.2017 року порушено дисциплінарну справи стосовно адвоката ОСОБА_1 .

В подальшому, за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 , рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Сумської області від 30.03.2017 року закрито дисциплінарну справу стосовно адвоката ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ОСОБА_2 останнє оскаржено до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

За наслідками розгляду зазначеної справи рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 30.08.2017 року № VIII-008/2017 часткового задоволено скаргу ОСОБА_2 , скасовано рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Сумської області від 30.03.2017 року та застосовано до адвоката ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на три місяці.

Не погодившись із таким рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з недоведеності факту вчинення адвокатом ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, а саме: систематичного або грубого одноразового порушення правил адвокатської етики, зокрема пункту 20, з огляду на що у відповідача відсутні підстави для застосування до позивача дисциплінарного стягнення.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики.

Статтею 33 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачені загальні умови дисциплінарної відповідальності адвоката.

Так, адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку. Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Статтею 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначені підстави для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності.

Підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом. Не є підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності винесення судом або іншим органом рішення не на користь його клієнта, скасування або зміна судового рішення або рішення іншого органу, винесеного у справі, в якій адвокат здійснював захист, представництво або надавав інші види правової допомоги, якщо при цьому не було вчинено дисциплінарного проступку.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», за вчинення дисциплінарного проступку до адвоката може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: 1) попередження; 2) зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк від одного місяця до одного року; 3) для адвокатів України - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, а для адвокатів іноземних держав - виключення з Єдиного реєстру адвокатів України. Адвокат може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності протягом року з дня вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно зі ст. 37 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», дисциплінарне провадження складається з таких стадій: 1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2) порушення дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.

За приписами ст. 40 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», дисциплінарна справа стосовно адвоката розглядається дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури протягом тридцяти днів з дня її порушення. Розгляд дисциплінарної справи здійснюється на засадах змагальності. Під час розгляду справи дисциплінарна палата заслуховує повідомлення члена дисциплінарної палати, який проводив перевірку, про результати перевірки, пояснення адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, та пояснення інших заінтересованих осіб. Адвокат, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, та особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, мають право надавати пояснення, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, подавати докази на підтвердження своїх доводів, заявляти клопотання і відводи, користуватися правовою допомогою адвоката. У разі неможливості з поважних причин брати участь у засіданні кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури адвокат, стосовно якого розглядається справа, може надати по суті порушених питань письмові пояснення, які додаються до матеріалів справи. Письмові пояснення адвоката оголошуються на засіданні дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Неявка адвоката чи особи, яка ініціювала питання дисциплінарної відповідальності адвоката, на засідання дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без поважних причин за умови наявності доказів завчасного повідомлення зазначених осіб про місце, день і час засідання не перешкоджає розгляду дисциплінарної справи. У разі повторної неявки зазначених осіб на засідання палати розгляд справи здійснюється за їх відсутності незалежно від причин неявки. Розгляд справи про дисциплінарну відповідальність адвоката є відкритим, крім випадків, якщо відкритий розгляд справи може призвести до розголошення адвокатської таємниці. Під час засідання дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури ведеться протокол, який підписується головуючим та секретарем засідання.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи. Рішення дисциплінарної палати приймається більшістю голосів від її загального складу, крім рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю, яке приймається двома третинами голосів від її загального складу.

Рішення у дисциплінарній справі має бути вмотивованим. Під час обрання виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, його наслідки, особа адвоката та інші обставини.

У ході судового розгляду встановлено, що подання ОСОБА_2 скарги до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Сумської області обумовлене наступними обставинами.

Так, ОСОБА_2 та її неповнолітні діти є співвласниками земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку набуто шляхом реалізації права на приватизацію.

При цьому, вирішення питання отримання Державного акту на землю заявницею було доручено наступним особам: ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , та зокрема й ОСОБА_9 , відповідно до довіреності від 15.07.2011 року.

В подальшому, законність рішення Сумської міської ради від 28.03.2012 року № 1344-МР «Про передачу у власність, оренду земельних ділянок громадянам», у частині передачі земельної ділянки ОСОБА_2 та її неповнолітнім дітям у спільну часткову власність, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, державної реєстрації права спільної часткової власності було оскаржено у судовому порядку.

Так, в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебувала цивільна справа № 592/7116/16-ц за позовом ОСОБА_3 до Сумської міської ради, ОСОБА_2 та ОСОБА_2 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, треті особи: Служба у справах дітей Сумської районної державної адміністрації про визнання недійсним рішення Сумської міської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Інтереси позивача ОСОБА_3 у зазначеній цивільній справі представляв адвокат ОСОБА_1, про що зазначено у цивільному позові.

Вважаючи, що ОСОБА_9 маючи конференційну інформацію, будучи обізнаним про обставини та особливості процесу приватизації зазначеної земельної ділянки, а також можливі вчинені помилки, ОСОБА_2 наголошувала на порушенні ОСОБА_1 Правил адвокатської етики і присяги адвоката.

Надаючи оцінку наявності у діях позивача ознак порушення ст. ст. 1, 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст. 20 Правил адвокатської етики, Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури виходила з наступного, з чим погоджується колегія суддів.

Критерії оцінки етичних аспектів поведінки адвоката визначені Правилами адвокатської етики, затвердженими установчим З`їздом адвокатів України 17.11.2012 року (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 20 Правил адвокатської етики (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), адвокат не має права прийняти доручення, якщо інтереси клієнта об`єктивно суперечать інтересам іншого клієнта, з яким адвокат зв`язаний договором про надання правової допомоги, або якщо є розумні підстави вважати, що передбачуваний розвиток інтересів нового і попереднього клієнта призведе до виникнення конфлікту інтересів.

Адвокат не має права прийняти доручення також якщо конфлікт інтересів пов`язаний з тим, що адвокат отримав від іншого клієнта конфіденційну інформацію, що охоплюється предметом адвокатської таємниці або захищається законодавством в інший спосіб, яка має перспективу бути використаною при наданні правової допомоги новому клієнту.

Обмеження, передбачене частиною другою цієї статті, може бути скасоване та не застосовується в конкретному випадку за письмовою згодою обох (всіх тих) клієнтів, інтереси яких представляє адвокат та є (або можуть стати) суперечливими, за умови, що адвокат вбачає шляхи забезпечення відсутності ризику заподіяння шкоди інтересам жодного з клієнтів.

Під час розгляду скарги ОСОБА_2 на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Сумської області від 30.03.2017 року Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури встановлено, що ОСОБА_9 після прийняття присяги адвоката та отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 370 від 06.04.2012 року не відмовився від раніше виданої ОСОБА_2 довіреності від 15.07.2011 року.

У цивільній справі № 592/7116/16-ц ОСОБА_1 був допущений у якості представника позивача ОСОБА_3 , що підтверджується позовною заявою, ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.10.2016 року, винесеною у судовому засіданні за участі представника ОСОБА_1 .

З огляду на наведене, відповідач дійшов висновку про прийняття адвокатом ОСОБА_1 доручення ОСОБА_3 , інтереси якого об`єктивно суперечать інтересам скаржниці ОСОБА_2 та її неповнолітніх дітей.

Слід вказати, що позивач був обізнаний із суб`єктним складом цивільних правовідносин, що є предметом справи № 592/7116/16-ц, представляючи інтереси позивача ОСОБА_3 у даній справі усвідомлював, що вони є протилежними інтересам ОСОБА_2 , та не отримавши згоду останньої на таке представництво виконував прийняте від ОСОБА_3 доручення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками відповідача, що у даному випадку має місце порушення позивачем ст. ст. 1, 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст. 20 Правил адвокатської етики.

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції стосовно недоведеності вчинення позивачем дисциплінарного проступку у вигляді порушення ст. 20 Правил адвокатської етики, з огляду на те, що представництво інтересів ОСОБА_2 з питань реєстрації права власності здійснювалось не лише ОСОБА_1 , а й іншими особами - ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 відповідно до довіреності від 15.07.2011 року, зі змісту якої не є можливим встановити ким саме виконувались певні доручення ОСОБА_2 .

Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що за змістом витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та квитанцій про сплату коштів за реєстрацію прав на нерухоме майно, заява про реєстрацію прав власності на нерухоме майно була подана та кошти за таку реєстрацію були сплачені ОСОБА_4 , як представником ОСОБА_2

Помилковими є також мотиви суду першої інстанції про те, що під час розгляду дисциплінарної справи не встановлено даних щодо конкретної конфіденційної інформації, яка стала відома позивачу та якою позивач скористався під час виконання доручення ОСОБА_3 по представництву його інтересів у справі за позовом до ОСОБА_2

З цього приводу, колегія суддів зазначає, що притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення застосовано з огляду встановлення в діях адвоката складу дисциплінарного порушення, що виявилось у недотриманні ч. 1 ст. 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст. 20 Правил адвокатської етики.

Так, ч. 1 ст. 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлений обов`язок адвоката під час здійснення адвокатської діяльності дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики.

У свою чергу, ст. 20 Правил адвокатської етики передбачено, що адвокат не має права прийняти доручення, якщо інтереси клієнта об`єктивно суперечать інтересам іншого клієнта, з яким адвокат зв`язаний договором про надання правової допомоги, або якщо є розумні підстави вважати, що передбачуваний розвиток інтересів нового і попереднього клієнта призведе до виникнення конфлікту інтересів, а також якщо конфлікт інтересів пов`язаний з тим, що адвокат отримав від іншого клієнта конфіденційну інформацію, що охоплюється предметом адвокатської таємниці або захищається законодавством в інший спосіб, яка має перспективу бути використаною при наданні правової допомоги новому клієнту.

Аналізуючи зміст зазначених норм, колегія суддів доходить висновку, що порушенням правил адвокатської етики є, у тому числі, не лише дії чи бездіяльність, що призвели до настання конкретних негативних наслідків для особи внаслідок наявного конфлікту інтересів, а й сама ймовірність такого настання, виходячи із обставин справи, більш того розумні підстави вважати, що розвиток інтересів в подальшому призведе до виникнення такого конфлікту.

Отже, у даному випадку питання дотримання ОСОБА_1 правил адвокатської етики має бути досліджене із врахуванням того, що отримавши від ОСОБА_2 доручення на представництво інтересів у питаннях реєстрації права власності на земельну ділянку позивач мав об`єктивну можливість здобути певну конференційну інформацію чи інші відомості, бути обізнаним про обставини, які в подальшому можуть бути використані в інтересах ОСОБА_3 , які є протилежними інтересам ОСОБА_2 .

При цьому, колегією суддів не приймаються до уваги доводи позивача про те, що представництво інтересів ОСОБА_2 здійснювалось на підставі довіреності від 15.07.2011 року, а право на зайняття адвокатською діяльністю він здобув лише у 06.04.2012 року, оскільки жодним чином не спростовують вищезазначені обставини, адже, здобувши право на зайняття адвокатською діяльністю, він прийняв присягу адвоката та взяв на себе обов`язок неухильно дотримуватися Правил адвокатської етики, набуття статусу адвоката ніяким чином не вплинуло на обсяг інформації та відомостей, що могли бути отримані позивачем під час здійснення попередньої діяльності у якості керівника юридичної фірми «Аврора».

Стосовно посилань позивача на недотримання Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури строків розгляду скарги на дії адвоката ОСОБА_1 колегія суддів зауважує, що цей строк не є присічним та у виняткових випадках може бути перевищений.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 року по справі №822/570/17 дотримання процедури має важливе значення для вирішення питання про правомірність рішення. Втім, у кожному конкретному випадку слід з`ясувати насамперед, в чому полягало порушення, відтак наскільки це порушення процедури вплинуло (чи могло вплинути) на остаточний результат розгляду (рішення), тобто наскільки воно було істотне.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що обставини перевищення визначеного строку, за відсутності обґрунтованих підстав вважати, що це вплинуло на сам процес встановлення обставин відповідачем та його результат, не може слугувати достатнім свідченням того, що спірне рішення неправомірне.

Стосовно посилань позивача на застосування Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури покарання, що не відповідає вчиненому позивачем, ну думку відповідача, порушенню правил адвокатської етики, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 52 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", встановлення факту вчинення адвокатом дисциплінарного проступку або відсутність складу дисциплінарного проступку в діях адвоката, що є підставою для прийняття дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури відповідних рішень, є виключним повноваженням зазначених органів адвокатського самоврядування.

При цьому, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Рішення у дисциплінарній справі має бути вмотивованим.

Під час обрання виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, його наслідки, особа адвоката та інші обставини.

Отже, з урахуванням встановлених судовим розглядом обставин, колегія суддів не знаходить підстав вважати застосоване до позивача Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури покарання у вигляді зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю стороком на три місяці таким, що явно не відповідає характеру вчиненого дисциплінарного проступку.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення застосовано з огляду на встановлення в діях адвоката складу дисциплінарного порушення, що виявилось у недотриманні ст. 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст. 20 Правил адвокатської етики, у зв`язку з чим оскаржуване рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 30.09.2017 року є обґрунтованим та правомірним, а отже не підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про задоволення позову.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури - задовольнити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 12.12.2017 по справі № 818/1718/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов
Постанова складена в повному обсязі 11.11.19.