Справа № 442/7331/19
Суддя: Крамар О. В.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №442/7331/19
Провадження №2-а/442/139/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Крамара О.В..

з участю секретаря судового засідання Малик О.Я.,.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобич адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

18.10.2019 позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача про скасування постанови серія ЛВ11519 від 22.03.2019, винесеної інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Федорич Тарасом Миколайовичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за порушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 22.03.2019 року Інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Федорич Тарасом Миколайовичем винесено Постанову в справі про адміністративне правопорушення ЛВ11519, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 гривень.

Копію даної постанови отримав 10.10.2019 року при ознайомленні представника позивача з матеріалами виконавчого провадження №59571533 у Дрогобицькому міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Львівській області, а тому вважає, що строк на оскарження постанови пропущено з поважних причин.

Підставою накладення стягнення став факт порушення водієм транспортного засобу марки Hyndai Elantra номерний знак НОМЕР_1 , Правил дорожнього руху, а саме здійснення зупинки 22.03.2019 року о 09 год. 42 хв. в зоні дії дорожнього знаку 3.34. «Зупинка заборонена», чим порушено п. 8.4.в, 33.3.34. та 15.10 «а», «д» ПДР України і ухвалу Львівської міської ради за №2673 від 07.12.2017 року.

Зазначає, що даним транспортним засобом не володіє та не користується, починаючи з серпня 2017 року, оскільки відповідно до Попереднього договору, посвідченого 04.08.2017 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Паук А.Я., реєстраційний номер 1774, право володіння та користування транспортним засобом перейшло до ОСОБА_2 . На його усне звернення до ОСОБА_2 щодо даного правопорушення, останній підтвердив факт його вчинення, однак відмовився звернутись з відповідною заявою до відповідача як це передбачено ст. 279-3 КУпАП.

З огляду на викладене, вважає, що відповідач прийняв необгрунтоване рішення, без урахування даних про фактичного водія-правопорушника та встановлення усіх обставин, що мають значення для вирішення питання про наявність правових підстав для притягнення його як водія до адміністративної відповідальності.

Позивач в судове засідання не з`явився, від нього поступило клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав викладених в позовній заяві, просить їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, від них поступило клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч.9 вищезгаданого Кодексу, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися в судове засідання, хоча і були належними чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи зазначені обставини, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Матеріалами справи встановлено, що постановою інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Федорич Тараса Миколайовича, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в poзмірі 510 грн. (постанова серії ЛВ11519 від 22.03.2019).

Згідно вказаної постанови: 22.03.2019 року, м.Львів, вул..Князя Романа, 11 о 09 год. 42 хв. водій даного ТЗ (Hyndai Elantra, н.з. НОМЕР_1 ) здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» та 5.17, чим порушив п.8.4в і 33.3.34, та 15.10«а», «д» ПДР України, ухвалу ЛМР № 2673 від 07.12.2017р., за що передбачена відповідальність ч.3 ст.122 КУпАП. Дане правопорушення зафіксоване відеореєстратором моделі DMT1.

Частиною 3 ст.122 КУпАП, передбачено відповідальність за: порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Стаття 14-1 КУпАП гласить: До адміністративної відповідальності правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, притягаються власники (співвласники) транспортних засобів. За наявності обставин, як: свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період з`ясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення.

Відповідно до ст. 279-3 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у ч.1 статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили, зокрема, особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Із попереднього договору, посвідченого 04.08.2017 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Паук А.Я., реєстраційний номер 1774, вбачається, що право володіння та користування транспортним засобом Hyndai Elantra, н.з. НОМЕР_1 перейшло до ОСОБА_2 , що також підтверджується нотаріально посвідченою заявою від 05.11.2019 року, в якій ОСОБА_2 зокрема зазначив, що починаючи з 04 серпня 2017 року і по даний час, користується автомобілем марки Hyndai Elantra, н.з. НОМЕР_1 . Окрім цього в цій же заяві вказав, що порушення Правил дорожнього руху України, що відбулось 22 березня 2019 року на вулиці Князя Романа в місті Львові, орієнтовно біля 9-ої - 10-ої години ранку було вчинено ним ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.9 КпАП України, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна /умисна або необережна/ дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.ст.151, 247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідач у оскаржуваній постанові вказує, що правопорушення зафіксоване відеореєстратором моделі DMT1, однак жодних доказів не долучив.

Із оскаржуваної постанови не вбачається на підставі яких доказів інспектор поліції прийшов до переконання, що саме позивач порушив правила дорожнього руху.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву та будь-яких достовірних доказів на підтвердження тверджень, вказаних у оскаржуваній постанові суду не надав, а тому, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не виконано обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, що покладений на нього статтею 77 КАС України, у зв`язку із чим оскаржувана постанова є протизаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки під час розгляду судом даної адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами не доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а позивачем доведено, що він не вчиняв даного правопорушення тобто в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задоволити повністю шляхом скасування спірної постанови.

Відповідно до ст.. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним. Оскільки як вбачається із досліджених матеріалів справи, позивачем оскаржувану постанову отримано 10.10.2019 року, то суд приходить до переконання, що строк на оскарження постанови підлягає поновленню.

Відповідно до абзацу 2 ч.5 ст.139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Як встановлено судом відповідній порядок КМУ на сьогоднішній день не прийнятий, а тому судові витрати за розгляд справи, враховуючи звільнення позивача від сплати вказаних судових витрат при зверненні до суду, слід компенсувати за рахунок держави.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 6, 10, 19, 77, 90, 241-246, 286 КАС України, суд -

ухвалив :

Позов задоволити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії ЛВ11519 від 22.03.2019 року про накладення адміністративного стягнення.

Постанову про накладення адміністративного стягнення Серія ЛВ11519 від 22.03.2019, винесену інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Федорич Тарасом Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в poзмірі 510 грн. скасувати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а у випадку відкладення складення рішення у повному обсязі чи його прийняття у письмовому провадженні в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя О.В. Крамар