Справа № 440/1013/19
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

07 листопада 2019 р. рокуСправа № 440/1013/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,
за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.
до Полтавської митниці ДФС України
про визнання протиправним та скасування рішення,-
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавської митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 12.02.2019 № UА806020/2019/000120/2.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.05.2019 року по справі № 440/1013/19, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2019 р., позовні вимоги задоволено.

Представником позивача - адвокатом Салашним М. О. засобами поштового зв`язку до суду апеляційної інстанції надано заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн.

Приписами ч. 4, 5 ст. 143 КАС України встановлено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому ч. 3 цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному ст. 252 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень.

Представником відповідача надана заява про розгляд клопотання без їх участі.

Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши доводи заяви про відшкодування судових витрат, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку, що заява про відшкодування судових витрат підлягає частковому задоволенню.

Стосовно клопотання щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

В обґрунтування заявлених вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивач зазначив, що він скориставшись своїм правом на правову допомогу, звернувся до адвокатського бюро "Михайла Салашного", у зв`язку з чим ним були понесені витрати пов`язані зі справою у розмірі 8000,00 грн., а саме за підготовку та надсилання відзиву на апеляційну скаргу та долучених до нього документів (800 грн. за одну годину роботи адвоката, який надавав правову допомогу) .

На підтвердження понесених витрат позивачем надано:

1) договір про надання правової допомоги від 22.08.2019 № 22/08/19-1, укладений між позивачем та адвокатським бюро "Михайла Салашного";

2) додаткову угоду до договору від 22.08.2019 № 22/08/19-1;

3) розрахунок витрат професійної правничої допомоги від 29.08.2019 р. № 29/08/19-1, з якого вбачається, що позивачу були надані наступні послуги: усні консультації, роз`яснення, узгодження позиції по справі, обговорення з клієнтом перспектив судового оскарження відповідачем рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.05.2019 року у справі № 440/1013/19 -1 година; аналіз судової практики Другого апеляційного адміністративного суду, підготовка до ведення справи - 3 години; підготовка, складання та направлення у відповідності з вимогами КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду відзиву на апеляційну скаргу Полтавської митниці ДФС на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.05.2019 року у справі № 440/1013/19 - 6 годин. Кількість всього витраченого часу склала 10 годин, ставка за годину 800 грн.);

4) акт № 1 від 29.08.2019 р. про прийняття -передачу наданих послуг до договору № 22/08/19-1 від 22.08.2019 р.;

5) рахунок -фактура № 32 від 29.08.2019 р.;

6) квитанція № 4580 від 29.08.2019 р. на суму 8000,00 грн.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями ст. 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частинами першою, сьомою, дев`ятою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір понесених позивачем витрат у розмірі 8000 грн. підтверджується належними та допустимими, в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, доказами.

Колегія судів звертає увагу на те, що наведені вище положення процесуального законодавства покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З огляду на це, відповідач, як особа, яка має право заперечувати проти зазначеного позивачем розміру витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний був навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат.

Клопотання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу від відповідача не надходило.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ст. 30 цього Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що рішення ухвалене на користь сторони, яка користувалася послугами адвоката, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати сторони були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Крім того, у справі "East/WestAllianceLimited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

Аналогічна позиція висловлена в додатковій постанові Верховного Суду від 12.09.2018 року у справі №810/4749/15.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 23.05.2018р. провадження № 61-3416св18.

Враховуючи надані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості розміру витрат на правничу допомогу в розмірі 8000 грн., колегія суддів зазначає, що вказані витрати підлягають відшкодуванню у повному обсязі.

Разом з цим, позивачем заявлено до сплати витрати на правову допомогу, пов`язані з участю представника позивача у одному судовому засіданні. Враховуючи, що представник позивача безпосередньо не приймав участь у судовому засіданні, яке відбулося 01.10.2019 р., то вказані послуги є такими, що фактично не надані, отже не підлягають відшкодуванню.

Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що заява позивача підлягає частковому задоволенню та на його користь підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 252, 308, 310, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Прийняти додаткову постанову, якою заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Салашного Михайла Олексійовича про відшкодування судових витрат - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської митниці ДФС (вул. Анатолія Кукоби, 28, м. Полтава, 36022, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. (вісім тисяч гривень) 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. .

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Жигилій С.П. Перцова Т.С.

Повний текст додаткової постанови виготовлений 12.11.2019 року