Справа № 240/7733/19
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/7733/19

Головуючий у 1-й інстанції: Панкеєва В.А.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

30 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Смілянця Е. С. Мацького Є.М.

за участю:

секретаря судового засідання: Колісниченко Ю.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Шостачука І.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради про визнання неправомірними дій Управління соціального захисту населення Богунського району м.Житомира щодо припинення виплати їй з 26.06.2018 компенсації по догляду за інвалідом 1 групи та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям; зобов`язання Управління соціального захисту населення Богунського району м.Житомира відновити з 26.06.2018 року ОСОБА_1 виплати компенсації по догляду за інвалідом 1 групи та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради про визнання неправомірними дій Управління соціального захисту населення Богунського району м.Житомира щодо припинення виплати їй з 26.06.2018 компенсації по догляду за інвалідом 1 групи та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям; зобов`язання Управління соціального захисту населення Богунського району м.Житомира відновити з 26.06.2018 року ОСОБА_1 виплати компенсації по догляду за інвалідом 1 групи та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає про те, що виїзд за кордон на 12 днів не вплинув на умови догляду за її батьком та не позбавив її статусу доглядальниці. Крім того, після повернення додому позивачка продовжила здійснювати постійний догляд за батьком, тому припинення виплати компенсації по догляду за інвалідом 1 групи є протиправним. Щодо припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям ОСОБА_3 зазначає про те, що підстави для такого припинення визначені п.25 Порядку №250, тому відповідач необґрунтовано посилається на абз.1 п.10 Порядку №250 в якості підстави для припинення виплати вказаної допомоги.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Відповідач повноважних представників в судове засідання не направив, хоча повідомлявся про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позов частково, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.05.2018 ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про призначення компенсації як фізичній особі, яка надає соціальні послуги (а.с.13-14).

01.11.2018 позивачка звернулась до Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради із заявою про отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (а.с.15-16).

Факт призначення вказаних виплат ОСОБА_1 сторонами не заперечується.

Повідомленнями від 12.03.2019 та від 28.03.2019 позивачку повідомлено про припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (а.с.9).

Повідомленням від 04.03.2019 ОСОБА_1 повідомлено про перерахунок компенсації фізичним особам за надання соціальних послуг. На підставі висновків перевірки, проведеної державними соціальними інспекторами УПСЗН у зв`язку з поданням невірної інформації та нездійсненням догляду позивач зобов`язана повернути 2289,25 грн (а.с.10).

Відповідно до листа від 02.05.2019 №М-285 за даними Держприкордонслужби 25.06.2018 ОСОБА_1 перетинала кордон України та з моменту виїзду не могла здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю гр. ОСОБА_4 . Таким чином, за її заявою на призначення компенсації від 23.05.2018, виплата допомоги припинена з 26.06.2018. Сума переплачених коштів з 26.06.2018 по 28.02.2019 складає - 2289,25 грн. Одночасно зазначено, що відповідно до п. 18 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 (зі змінами) державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям не призначається у разі, коли працездатні члени сім`ї не працюють, не служать, не навчаються за денною формою навчання протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім фізичних осіб, які надають соціальні послуги) (а.с.11).

Вважаючи дії відповідача щодо припинення виплати компенсації по догляду за інвалідом 1 групи та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям протиправними, позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно припинив виплату компенсації ОСОБА_1 у зв`язку з невиконанням позивачкою обов`язку повідомити відповідача про виїзд за кордон, як про обставину, що мала вплив на отримання компенсації. В свою чергу припинення виплати компенсації стало підставою для припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо протиправного припинення виплати ОСОБА_1 компенсації по догляду за інвалідом 1 групи, колегія суддів виходить з наступного.

Основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг особам, які перебувають у складних життєвих обставинах та потребують сторонньої допомоги визначені Законом України "Про соціальні послуги" від 19.06.2003 № 966-IV (далі - Закон № 966-IV).

Згідно зі ст.1 Закону № 966-IV соціальні послуги - комплекс заходів з надання допомоги особам, окремим соціальним групам, які перебувають у складних життєвих обставинах і не можуть самостійно їх подолати, з метою розв`язання їхніх життєвих проблем.

Відповідно до ст.7 Закону № 966-IV фізичним особам, які надають соціальні послуги, призначаються і виплачуються компенсаційні виплати в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини шостої статті 7 Закону України "Про соціальні послуги" постановою від 29 квітня 2004 р. №558 Кабінет Міністрів України затвердив Порядок призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги (далі - Порядок №558).

Згідно з п.1 Порядку №558 непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами), призначається щомісячна компенсаційна виплата (далі - компенсація).

Відповіднго до п.5 Порядку №558 компенсація призначається і виплачується структурним підрозділом з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради за місцем проживання, перебування особи, якій надаються соціальні послуги, з дня подання фізичною особою, яка надає соціальні послуги, та особою, яка їх потребує, заяв разом з документами, зазначеними у пункті 6 цього Порядку.

Згідно з п.14 Порядку №558 виплата компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, і покриття витрат на її доставку провадяться за рахунок коштів місцевих бюджетів.

З матеріалів справи встановлено, що з 23 травня 2018 року по 26.06.2018 року ОСОБА_1 була призначена та виплачувалась компенсація по догляду за батьком ОСОБА_4 - особою з івналідністю 1 групи.

Відповідно до п.8 Порядку №558 компенсація призначається: на час встановлення групи інвалідності - інвалідам I групи, інвалідність яких встановлена безстроково та які згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією потребують постійного стороннього догляду.

Згідно з копією посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.17) ОСОБА_4 встановлено інвалідність 1 групи безстроково.

Відповідно до довідки від 24.04.2019 року (а.с.12) ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1 та проживає разом з нею та іншими членами родини за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з листом Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради від 02.05.2019 №М-285 підставою для припинення виплати компенсації став факт виїзду ОСОБА_1 25.06.2018 року за кордон, у зв`язку з чим з моменту виїзду вона не могла здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю і не повідомила вказані обставини відповідачу.

Відповідно до п.15 Порядку №558 фізичні особи, які одержують компенсацію, зобов`язані повідомити структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районної, районної у м.Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення та виплати. У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. У разі одержання у зв`язку з цим зайвих сум компенсації одержувачі повинні відшкодувати структурним підрозділам з питань соціального захисту населення районної, районної у м.Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради надміру виплачені суми за весь період, коли фізична особа не мала права на одержання компенсації.

Якщо одержувачем компенсації приховано або подано недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на призначення компенсації та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районної, районної у м.Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради:

- визначає обсяг надміру виплачених коштів та встановлює строки їх повернення;

- повідомляє отримувачу компенсаційної виплати про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення;

- у разі врахування надміру виплачених коштів під час виплати компенсації у наступних періодах проводить щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті.

Згідно з інформацією Державної прикордонної служби України (а.с.8) ОСОБА_1 25.06.2018 року виїхала з території України через пункт пропуску Бачівськ, 07.07.2018 року в`їхала на територію України через пункт пропуску Бачівськ.

Таким чином, позивачка була відсутня на території України протягом 12 днів у червні-липні 2018 року.

За результатами проведеної перевірки відповідачем встановлено факт перетину позивачем державного кордону за відсутності повідомлення про такі обставини. В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що в період з 25.06.2018 по 07.07.2018 ОСОБА_1 не могла здійснювати постійно догляд за особою з інвалідністю гр. ОСОБА_4 .

Водночас, після повернення на територію України позивачка продовжила доглядати за батьком і не відмовилася від надання йому соціальних послуг. За час тимчасового перебування позивачки за кордоном умови догляду та стан здоров`я ОСОБА_4 не змінилися, що не спростовується і не заперечується відповідачем.

Таким чином, оскільки позивачка не припинила доглядати за особою з інвалідністю ОСОБА_4 , то право ОСОБА_1 на отримання компенсації не припинилося.

Згідно з положеннями абз.6 п.15 Порядку №558 якщо фізична особа отримала винагороду за роботу, яку виконувала менше календарного місяця, виплата компенсації не припиняється, а здійснюється перерахунок за фактичну кількість днів, протягом яких надавалися соціальні послуги.

З урахуванням вказаної вище правової норми колегія суддів дійшла висновку про те, що факт неможливості надання ОСОБА_1 своєму батьку ОСОБА_4 соціальних послуг протягом 12 днів з 25.06.2018 по 07.07.2018 не є підставою для припинення виплати компенсації. Вказані обставини не позбавили позивачку права на отримання компенсації, тому відповідач необґрунтовано припинив виплату ОСОБА_1 компенсації по догляду за інвалідом 1 групи з 26.06.2018.

Водночас, враховуючи положення абз.6 п.15 Порядку №558, зважаючи на те, що у зв`язку з тимчасовим виїздом за кордон у червні та липні 2018 року ОСОБА_1 виконувала обов`язки по догляду за інвалідом 1 групи менше календарного місяця, сума компенсації за вказаний період підлягає перерахунку за фактичну кількість днів, протягом яких надавалися соціальні послуги.

П.10 Порядку №558 передбачено, що виплата компенсації тимчасово зупиняється у разі пропущення інвалідом чергового переогляду органами медико-соціальної експертизи або дитиною-інвалідом - лікарсько-консультаційними комісіями, а у разі визнання знову інвалідом або дитиною-інвалідом поновлюється з дня зупинення виплати, але не більш як за один місяць. Якщо при цьому інваліду встановлено іншу групу, компенсація за зазначений період виплачується у раніше встановлених розмірах за попередньою групою.

Відповідно до п.11 Порядку №558 виплата компенсації провадиться щомісяця до 1 числа місяця, що настає за тим, в якому фізична особа надавала соціальні послуги, і триває до дня припинення їх надання.

У разі зміни особою, якій надаються соціальні послуги, постійного місця проживання виплату компенсації провадить відповідний структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради за новим місцем проживання особи з часу припинення виплат за попереднім місцем проживання.

Якщо особа, якій надавалися соціальні послуги, за висновком органу медико-соціальної експертизи (лікарсько-консультаційної комісії) вже не потребує постійного стороннього догляду, виплата компенсації припиняється з дня, що настає за тим, з якого ця особа згідно з висновком втратила необхідність такого догляду.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що обставини, передбачені п.п.10-11 Порядку є обставинами, які можуть вплинути на умови призначення та виплати компенсації, в розумінні п.15 Порядку №558. Саме про наявність таких обставин фізичні особи, які одержують компенсацію, зобов`язані повідомляти структурні підрозділи з питань соціального захисту населення про обставини.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо протиправності припинення виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" від 01.06.2000 №1768-III (далі - Закон №1768-III)державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога) - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

Згідно зі ст.3 Закону №1768-III право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України.

Відповідно до листа Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради від 02.05.2019 №М-285(а.с.11) виплата ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям припинена у зв`язку з втратою права на компенсацію особам, які надають соціальні послуги, на підставі п.18 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року №250.

При цьому обґрунтування відзивів на позовну заяву та апеляційну скаргу відповідач посилається на п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року №250.

З матеріалів справи встановлено, що виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям була призначена ОСОБА_1 була з 01.11.2018 року на підставі заяви позивачки.

Умови, за яких державна соціальна допомога не призначається, зменшується її розмір або припиняється виплата визначені ст.7 Закону №1768-III.

Згідно з абз.1-2 ч.1 ст.7 Закону №1768-III державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої і вищої освіти протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, за особами з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги).

Аналогічна за змістом правова норма міститься в п.10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 р. № 250 (далі - Порядок №250).

Виходячи зі змісту абз.1-2 ч.1 ст.7 Закону №1768-III та п.10 Порядку №250 вказані правові норми визначають підстави для відмови у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям і не є підставою для припинення раніше призначеної соціальної допомоги.

Відповідно до ч.4 ст.7 Закону №1768-III, якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Таким чином, єдиною підставою для припинення виплати призначеної державної соціальної допомоги є подання недостовірних відомостей чи прихованння відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру.

Водночас, відповідач не посилається на вказану вище обставину та не зазначає про надання ОСОБА_1 недостовірних відомостей або приховання нею відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру.

Отже, припинення виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.11.2018 року здійснено відповідачем необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та всупереч положенням Закону №1768-III.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що дії Управління соціального захисту населення Богунського району м.Житомира щодо припинення ОСОБА_1 виплати компенсації по догляду за інвалідом 1 групи з 26.06.2018 року та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям є протиправними.

Згідно з адміністративним позовом позивачка просить суд, зокрема, зобов`язати Управління соціального захисту населення Богунського району м.Житомира відновити з 26.06.2018 року ОСОБА_1 виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Водночас, згідно з листом Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради від 02.05.2019 №М-285 та повідомленнями від 12.03.2019 та від 28.03.2019 (а.с.9) виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям ОСОБА_1 припинена з 01.11.2018 року.

Таким чином, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям підлягає відновленню з моменту припинення такої виплати, тобто з 01.11.2018 року, тому доводи позовної заяви та апеляційної скарги в частині поновлення вказаної виплати з 26.06.2018 року є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Отже, встановлені та перевірені обставини справи свідчать про те, що доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими.

Водночас, висновки суду першої інстанції по суті спору частково не відповідають встановленим у справі обставинам, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати частково та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради про визнання неправомірними дій Управління соціального захисту населення Богунського району м.Житомира щодо припинення виплати їй з 26.06.2018 компенсації по догляду за інвалідом 1 групи та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям; зобов`язання Управління соціального захисту населення Богунського району м.Житомира відновити з 26.06.2018 року ОСОБА_1 виплати компенсації по догляду за інвалідом 1 групи та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління соціального захисту населення Богунського району м.Житомира щодо припинення ОСОБА_1 виплати компенсації по догляду за інвалідом 1 групи з 26.06.2018 року та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Богунського району м.Житомира поновити ОСОБА_1 виплату компенсації по догляду за інвалідом 1 групи з 26.06.2018 року.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Богунського району м.Житомира перерахувати ОСОБА_1 виплату компенсації по догляду за інвалідом 1 групи за червень та липень 2018 року, з урахуванням кількості днів, протягом яких ОСОБА_1 здійснювала догляд за інвалідом 1 групи.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Богунського району м.Житомира поновити ОСОБА_1 виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.11.2018 року.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 08 листопада 2019 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Смілянець Е. С. Мацький Є.М.