Справа № 826/22251/15
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 листопада 2019 року

Київ

справа №826/22251/15

касаційне провадження №К/9901/26069/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Лідер» на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2016 (головуючий суддя - Ісаєнко Ю.А., судді: Губська Л.В., Федотов І.В.) у справі №826/22251/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Лідер» до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко Лідер» звернулося до адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просило:

визнати протиправними дії щодо проведення позапланової невиїзної документальної перевірки з питань фінансово-господарських взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Оіл Інтрейд» за період з жовтня по листопад 2014 року на підставі наказу від 25.08.2015 за відсутності факту надсилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення/вручення платнику чи його представнику під розписку копії наказу;

визнати неправомірними дії щодо відмови у розгляді заперечень від 04.09.2015 № 925 на акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 26.08.2015 № 4955/26-51-22-02/38745281;

визнати неправомірними дії з прийняття податкового повідомлення-рішення від 07.09.2015 № без розгляду заперечень на акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки.

Окружний адміністративний суд м.Києва постановою від 13.04.2016 позовні вимоги задовольнив частково. Визнав протиправними дії Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві щодо проведення позапланової невиїзної документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Лідер» з питань фінансово-господарських взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «ОІЛ ІНТРЕЙД» за період: жовтень-листопад 2014 року. Визнав протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві щодо нерозгляду заперечень Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Лідер» від 04.09.2015 №925 на акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 26.08.2015 №4955/26-51-22-02/38745281. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 18.07.2016 скасував постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 13.04.2016 в частині задоволених позовних вимог та ухвалив в цій частині нове судове рішення про залишення позову без задоволення. У іншій частині постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 13.04.2016 залишив без змін. При цьому, апеляційний перегляд судового рішення суду першої інстанції Київським апеляційним адміністративним судом здійснений лише в межах вимог апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві, а саме - в частині задоволення позову.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко Лідер» звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просило скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2016 та залишити в силі постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 13.04.2016.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме: пункту 79.2 статті 79, пункту 85.2 статті 85, пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вирішення справи в судах попередніх інстанцій).

Зокрема, наголошує на тому, що допущені податковим органом під час проведення перевірки процедурні порушенні вплинули на можливість платника податків належним чином захистити свої права під час проведення контрольного заходу.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено такі обставини.

Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, статті 79, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України видано наказ від 25.08.2015 № 810-П про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Лідер» з питань дотримання вимог чинного законодавства по фінансово-господарським взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю «Оіл Інтрейд» за період з 01.10.2014 по 30.11.2014 тривалістю в 5 робочих днів, починаючи з 25.08.2015.

За результатами проведеної перевірки Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві складено акт від 26.08.2015 № 4955/26-51-22-02/38745281.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко Лідер» 28.08.2015 отримало копію акта перевірки від 26.08.2015 № 4955/26-51-22-02/38745281, а 04.09.2015 звернулось до податкового органу із запереченнями № 925 на такий акт, які зареєстровані 04.09.2015 за № 10/22644.

Листом від 17.09.2015 № 10130/10/26-51-22-02 Державна податкова інспекція у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві повідомила позивача про пропуск ним передбаченого пунктом 86.7 статті 86 Податкового Кодексу України строку на подання заперечень, у зв`язку з чим такі заперечення підлягають залишенню без розгляду.

Так, згідно з позицією податкового органу строк обчислення заперечень на акт перевірки розпочався в день отримання позивачем акта перевірки, а тому закінчення строку подання заперечень на акт перевірки припадає на 03.09.2015.

На підставі встановлених актом перевірки порушень податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.09.2015 № про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в загальній сумі 3507905 грн., в тому числі: 2806324 грн. основного платежу та 701581 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржене позивачем в судовому порядку (адміністративна справа № 826/2442/16).

Задовольняючи адміністративний позов в частині визнання протиправними дій щодо проведення позапланової невиїзної документальної перевірки, суд першої інстанції керувався тим, що податковим органом не пред`явлено доказів наявності підстав, передбачених підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, для проведення контрольного заходу, а також доказів вжиття заходів щодо вручення позивачу копії відповідного наказу.

Задовольняючи адміністративний позов в частині визнання неправомірними дій щодо відмови у розгляді заперечень, суд першої інстанції виходив з того, що позивач подав заперечення на акт перевірки в межах установленого законодавством строку.

Скасовуючи судове рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову та ухвалюючи нове - про відмову в позові в цій частині, суд апеляційної інстанції керувався тим, що дії відповідача щодо проведення перевірки та розгляду/нерозгляду заперечень на акт перевірки не породжують для платника виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків. Так, суд апеляційної інстанції вказав, що актом індивідуальної дії, який створює для платника правові наслідки є податкове повідомлення-рішення, прийняте на підставі зафіксованих в акті перевірки порушень.

Суд касаційної інстанції погоджується з позицією суду апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Положеннями абзацу 1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України закріплено право контролюючих органів проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Положеннями пункту 79.1 статті 79 Податкового кодексу України регламентовано, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно з пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Згідно з пунктом 86.7 статті 86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються контролюючим органом протягом п`яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях.

У відповідності до пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Системний аналіз вищенаведених положень дає підстави для висновку про те, що проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних, є процедурним заходом зі збору податковим органом інформації щодо дотримання платником законодавства у межах податкового контролю. Встановлення за наслідками таких контрольних заходів факту порушення вимог законодавства має наслідком складення податковим органом відповідного акта перевірки, на який платником податків можуть бути подані заперечення. У свою чергу, результати розгляду заперечень на акт перевірки підлягають врахуванню податковим органом при прийнятті податкового повідомлення-рішення.

У ситуації, що розглядається, Товариством з обмеженою відповідальністю «Еко Лідер» реалізовано право на судове оскарження кінцевого акту індивідуальної дії, який порушує права, свободи та інтереси платника податків, прийнятого податковим органом за наслідками документальної позапланової невиїзної перевірки на підставі акту від 26.08.2015 №4955/26-51-22-02/38745281.

Керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 № 3262 IV, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень, судом касаційної інстанції з`ясовано, що:

Окружний адміністративний суд м. Києва постановою від 30.05.2016 у справі № 826/2442/16 позов задовольнив;

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 26.10.2016 залишив постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.05.2016 без змін;

Верховний Суд постановою від 27.06.2019 скасував постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.05.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2016 та направив справу № 826/2442/16 на новий розгляд до суду першої інстанції (касаційне провадження № К/9901/26630/18).

Станом на момент касаційного розгляду справи № 826/22251/15 судове рішення за наслідками розгляду справи № 826/2442/16 по суті вимог не прийнято.

Вищенаведені обставини свідчать про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко Лідер» реалізувало своє право на судових захист щодо відновлення порушеного права наслідками перевірки шляхом оскарження в судовому порядку кінцевого акту індивідуальної дії, прийнятого податковим органом за результатами проведення такого контрольного заходу.

Враховуючи факт закінчення проведення податковим органом перевірки та прийняття ним податкового повідомлення-рішення за її наслідками, яке оскаржене позивачем в судовому порядку, суд касаційної інстанції приходить до висновку про те, що самі лише дії контролюючого органу щодо проведення розглядуваної перевірки та нерозгляду його заперечень не є такими, що порушують права позивача.

За таких обставин висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення вказаних позовних вимог ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суд апеляційної інстанції не допустив порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосував норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Лідер» без задоволення, а оскарженого судового рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 341, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Лідер» залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2016 у справі №826/22251/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М. Шипуліна

Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк