Справа № 420/1902/19
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/1902/19
Головуючий в 1 інстанції: Гусев О. Г.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

за участі секретаря - Скоріної Т.С.

представника апелянта, в особі позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

апелянта, в особі відповідача державного реєстратора - Пахомової Т. М. та її представника - Чепелєва О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Пахомової Тетяни Миколаївни на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Пахомової Тетяни Миколаївни про визнання протиправним рішення про відмову у проведенні державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи та про зобов`язання здійснити державну реєстрацію,

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з позовом до державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Пахомової Тетяни Миколаївни (далі - державний реєстратор), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати повідомлення від 15.02.2019 року про відмову у проведенні державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи - Приватного підприємства «Профіт 99»;

- зобов`язати здійснити державну реєстрацію відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) Приватного підприємства «Профіт 99», відповідно до заяви від 14.02.2019 року.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивачка вказувала, що відповідно до пункту 10 частини 4 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» до переліку документів, що подаються для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в ЄДР, у даному випадку, приватного підприємства, подається договір або іншій документ про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи. Інших документів, як стверджує позивач, Закон не вимагає.

Указуючи на незаконність рішення державного реєстратора про відмову у проведенні державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, позивачка зазначає на неправильне тлумачення, суб`єктом владних повноважень, законодавства щодо визначення належної особи, яка має право звертатися з відповідною заявою.

Позивачка стверджує, що саме вона є такою уповноваженою особою на проведення реєстраційних дій, а не колишній власник, який, за договором купівлі - продажу, продав їй свою частку у статутному капіталі Приватного підприємства «Профіт 99» (далі - ПП «Профіт 99»), але на момент прийняття державним реєстратором спірного рішення, за відомостями ЄДР являвся його власником та керівником.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року позов задоволено частково.

Суд визнав протиправним та скасував повідомлення від 15.02.2019 року про відмову у проведенні державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи ПП «Профіт 99».

Суд стягнув з державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Пахомової Т.М. за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 16 000 грн.

В іншій частині позовних вимог, суд відмовив.

Задовольняючи позовні вимоги, в частині скасування рішення державного реєстратора, суд першої інстанції погодився з позицією позивача, що документи для проведення реєстрації змін до установчих документів ПП «Профіт 99» подані повноважною особою, відповідно до її рішення від 11.02.2019 року, як власника вказаного підприємства.

Відмовляючи в задоволенні позову про зобов`язання державного реєстратора здійснити реєстраційні дії, суд першої інстанції, виходив із того, що суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень. На думку суду першої інстанції, чинним законодавством України судові органи не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

На вказане судове рішення надішли апеляційні скарги, як від позивача так і від відповідача.

Так, представник позивача, адвокат ОСОБА_2., оскаржуючи рішення суду першої інстанції, в частині відмови в позові, зазначила, що у спірних правовідносинах, у суб`єкта владних повноважень не має іншого вибору крім здійснення реєстраційної дії щодо державної реєстрації змін до установчих документів ПП «Профіт 99».

Наведене, на її думку, свідчить про відсутність у державного реєстратора дискреційних повноважень, а це дозволяє суду, відповідно до ст. 245 КАС України, у разі скасування індивідуального акта, зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Також, апелянт вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права при вирішенні питання про стягнення, на користь ОСОБА_1 , витрат на правничу допомогу в розмірі 16 000 грн.

Вважає, що таке стягнення не повинно бути звернуто до державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Т. М.Пахомової за рахунок бюджетних асигнувань. Наполягає, що у позові вона зазначала про необхідність стягнення витрат на правничу допомогу з Управління державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради де працює відповідач.

Апеляційна скарга державного реєстратора Пахомової Т.М., в якій міститься прохання скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову, обґрунтовується тим, що судом неповно були з`ясовані обставини справи, що мали значення для правильного її вирішення, є невідповідність висновків суду обставинам справи та допущено порушення норм матеріального права.

Ключовим доводом апеляції є те, що рішення, в якому йдеться про передачу частки у статутному капіталі юридичної особи, затвердження її установчих документів, уповноваження особи на здійснення дій, пов`язаних з державною реєстрацією змін до відомостей ЄДР, не може прийматися особою, яка не є її власником, відповідно до відомостей ЄДР. Апелянт, в особі державного реєстратора, наголошує, що чинним законодавством не передбачено, що особа, яка не є власником підприємства, згідно відомостей ЄДР, може наділяти іншу особу повноваженнями представляти дане підприємство. Поряд з цим, апелянт заявила, що спірне рішення призводить до послаблення гарантій захисту державою прав засновників (учасників) юридичних осіб у подібних правовідносинах, про що, зокрема, звернуто увагу в Указі Президента України №542/2019 від 22.07.2019 р. «Про заходи щодо протидії рейдерству».

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_2. зазначає про її необґрунтованість.

Відповідаючи на доводи апеляції, адвокат наголошує на тому, що особа, що продала підприємство не вирішує його юридичної долі, оскільки усі рішення приймає покупець. Вказує, що апелянт, в особі державного реєстратора, не зазначила норму закону, де передбачено, що усі рішення щодо функціонування підприємства повинен приймати колишній власник.

Представник позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити, а проти доводів апеляційної скарги відповідача заперечувала.

Відповідач та її представник в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доводи своєї апеляційної скарги підтримали, а проти апеляційної скарги позивача заперечували.

Фактичні обставини справи.

ПП «Профіт 99», згідно відомостей ЄДР було зареєстровано як юридична особа 25.03.2009 р, власником підприємства зареєстрований ОСОБА_5 .

07.02.2019 р. ОСОБА_5 діючи як власник ПП «Профіт 99» прийняв наступні рішення про:

- відміну рішення про припинення ПП «Профіт 99» від 17.12.2018 р.;

- продаж частки засновника у статутному капіталі ПП «Профіт 99» в розмірі 10 000 грн., що становить 100 відсотків - ОСОБА_1 ;

- уповноважити ОСОБА_2 здійснити всі дії, пов`язані з державною реєстрацією змін до відомостей ЄДР про підприємство.

Наведене рішення власника ПП «Профіт 99» посвідчено нотаріально (а.с.12).

11 лютого 2019 року ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_5 частку у статутному капіталі ПП «Профіт 99» у розмірі 10 000 грн., що становить 100 відсотків статутного капіталу (а.с.11).

Також 11 лютого 2019 року ОСОБА_1 як новий власник ПП «ПРОФІТ 99» прийняла рішення про зміну місцезнаходження підприємства, звільнення ОСОБА_5 від виконання обов`язків директора, про самостійне здійснення прав щодо управління підприємством, зміну інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою, зміну видів діяльності та затвердження статуту ПП «Профіт 99» в новій редакції (а.с.10). У пункті 8 наведеного рішення, ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 здійснити всі дії, пов`язані з державною реєстрацією змін до відомостей ЄДР про ПП «Профіт 99».

Підпис ОСОБА_1 на рішенні від 11 лютого 2019 року був посвідчений нотаріусом. Також ОСОБА_1 виклала статут ПП «ПРОФІТ 99» в новій редакції, підписала його, підпис був посвідчений нотаріально.

14 лютого 2019 року ОСОБА_2 звернулася до відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради з заявою про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Для проведення реєстраційних дій ОСОБА_2 надала наступні документи:

- рішення власника ПП «Профіт 99» ОСОБА_1 від 11.02.2019 р., справжність підпису на якому нотаріальна посвідчена приватним нотаріусом;

- статут ПП «Профіт 99» в новій редакції, затверджений рішенням власника ОСОБА_1 ;

- договір купівлі - продажу частки засновника у статутному капіталі ПП «Профіт 99»;

- квитанцію про сплату адміністративного збору.

15 лютого 2019 року державний реєстратор Пахомова Т.М. прийняла рішення про відмову у проведенні державної реєстрації змін до установчих документів ПП «Профіт 99» на підставі п.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

У повідомленні про відмову у проведенні державної реєстрації зазначено декілька підстав:

перша - встановлена відсутність необхідних повноважень ОСОБА_2 на здійснення представництва з питань подання документів для державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи ПП «Профіт 99» та отримання виписки, яка технічно передбачається, як результат проведення вищезазначеної реєстраційної дії;

друга - рішення від 11 лютого 2019 р. прийнято неналежною особою ( ОСОБА_1 ), яка не має відповідних для цього повноважень, оскільки згідно з відомостями ЄДР власником та керівником ПП «Профіт 99» є інша особа, а саме ОСОБА_5 . Дане рішення не містить нотаріального засвідчення справжності підпису ОСОБА_5 , що є необхідним, відповідно до п.6 ч.1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги та висновків суду першої інстанції.

Перевіривши правильність встановлення судом першої інстанції обставин справи та додержання норм матеріального і процесуального права, проаналізувавши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

По - перше колегія суддів бажає відзначити, що спір, який існує між позивачем та суб`єктом владних повноважень виник у сфері публічно-правових відносин, адже між колишнім власником підприємства та особою, яка придбала його частку у статутному фонді відсутній корпоративний спір.

Наведене свідчить про те, що судом першої інстанції правильно визначена предметна юрисдикція справи.

Підставою для висновку про протиправність рішення державного реєстратора про відмову в проведенні державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи є, на думку суду першої інстанції, порушення суб`єктом владних повноважень ч.4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Суд вважав обґрунтованою позицію позивача, що п.10 ч.4 ст.17 даного Закону, дозволяє провести відповідні реєстраційні дії лише на підставі договору або іншого документа про перехід чи передачу частки засновника у статутному капіталі юридичної особи. Ураховуючи, що такий документ був наданий уповноваженою особою (рішення власника ПП «Профіт 99» від 11.02.2019 р.), в діях державного реєстратора є ознаки протиправності.

Апелянт, в особі державного реєстратора Пахомової Т.М . , не погоджуючись з такими висновками суду першої інстанції, зазначила, що вони не відповідають положенням Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Очевидно такі аргументи державного реєстратора є переконливими, з огляду на таке.

Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Визначаючи терміни, які використовуються у вказаному Законі, законодавець у ст. 1, пунктах 4, 5, 8 зазначив:

державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом;

державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державний реєстратор) - особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, нотаріус;

заявник, зокрема, уповноважений представник юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, - у разі подання документів для проведення інших реєстраційних дій щодо юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи.

Частина 5 статті 6 унормовує, що у разі подання документів для проведення державної реєстрації уповноваженою на те особою встановлюється обсяг повноважень такої особи на підставі документа, що підтверджує її повноваження діяти від імені іншої особи.

Для цілей проведення реєстраційних дій документом, що підтверджує повноваження діяти від імені іншої особи, є документ, що підтверджує повноваження законного представника особи, нотаріально посвідчена довіреність або відомості з Єдиного державного реєстру про особу, яка уповноважена діяти від імені особи.

За аналізом викладених законодавчих норм, слід вважати обґрунтованими доводи державного реєстратора про відсутність повноважень у ОСОБА_2 на здійснення представництва для подання документів щодо проведення державної реєстрації змін до установчих документів ПП «Профіт 99», оскільки власник та керівник даного підприємства є ОСОБА_5 не уповноважив її на це.

Заслуговують на увагу доводи державного реєстратора, що у ОСОБА_2 була відсутня нотаріально посвідчена довіреність від власника ПП «Профіт 99», а також в ЄДР були відсутні відомості, що вона уповноважена діяти від імені вказаної особи.

Далі, слід визначити правову позицію, чи є ОСОБА_1 власником ПП «Профіт 99».

Апелянт, в особі державного реєстратора Пахомової Т.М. заперечує проти цього та вказує, що згідно з відомостями ЄДР власником підприємства є ОСОБА_5 .

Оцінюючи наведені обставини під кутом зору ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», колегія суддів встановила таке.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в ЄДР містяться, зокрема, такі відомості про юридичну особу:

перелік засновників та учасників (крім учасників громадських організацій, акціонерних товариств, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, благодійних фондів та політичних партій) юридичної особи: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження, країна громадянства, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), серія та номер паспорта, якщо засновник - фізична особа; найменування, країна резидентства, місцезнаходження та ідентифікаційний код, якщо засновник - юридична особа; відмітка про закінчення повноважень засновника громадського формування у зв`язку з державною реєстрацією;

відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Частини 1 та 4 статті 10 наведеного Закону унормовує, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до ЄДР, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Отже, є слушним зауваження державного реєстратора, що рішення про внесення змін до установчих документів юридичної особи повинно було прийматися власником підприємства, тобто ОСОБА_5 . Колегія суддів, дослідивши рішення власника ПП «Профіт 99» від 11.02.2019 р. встановила, що воно підписано лише ОСОБА_1 , що є порушенням вимог п.6 ч.1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», який вимагає, що такий документ викладається у письмовій формі, прошивається, пронумеровується та підписується засновниками (учасниками), уповноваженими ними особами. Справжність підписів на такому рішенні нотаріально засвідчується з обов`язковим використанням спеціальних бланків нотаріальних документів.

Пункт 10 частини 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», зокрема, встановлює перелік документів для державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

Такими документами є: примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), справжність підпису на якій нотаріально засвідчена, та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, та/або рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про примусове виключення із складу засновників (учасників) юридичної особи або ксерокопія свідоцтва про смерть фізичної особи, судове рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - у разі внесення змін, пов`язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи.

Докази, які є в матеріалах справи свідчать про недотримання позивачкою наведених вимог, зокрема, відсутня заява фізичної особи ОСОБА_5 про вихід із складу засновників (учасників), справжність підпису на якій нотаріально засвідчена.

Заслуговують на довіру пояснення державного реєстратора, що рішення власника ПП «Профіт 99» ОСОБА_5 про відміну рішення про припинення підприємства та про продаж своєї частки ОСОБА_1 не може бути визнано рішенням, яке пов`язано зі зміною складу засновників юридичної особи. Указане рішення не є підставою для державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

За підсумком викладеного, логічним висновком має бути судження про те, що вимога апелянта, в особі адвоката ОСОБА_2. , про зобов`язання державного реєстратора здійснити державну реєстрацію змін до установчих документів ПП «Профіт 99» є такою, що не заснована на нормах Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Довід апеляції про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при вирішенні питання про стягнення, на користь ОСОБА_1 , витрат на правничу допомогу в розмірі 16 000 грн., слід відхилити, оскільки право на відшкодування судових витрат має сторона, яка не є суб`єктом владних повноважень, тільки у випадку задоволення позову (ч.1 ст.139 КАС України). За таких умов, рішення суду першої інстанції, в частині стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката, повинно бути скасовано та в цьому відмовлено.

Підсумовуючи висновки, за результатом розгляду апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції, в частині задоволення позову, та про прийняття нового рішення, яким відмовити в цьому.

Наведене свідчить про те, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , належить задовольнити частково, а апеляційну скаргу державного реєстратора належить задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 139, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Пахомової Тетяни Миколаївни - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року, в частині задоволення позову ОСОБА_1 до державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Пахомової Тетяни Миколаївни про визнання протиправним рішення про відмову у проведенні державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи - скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні цієї вимоги.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року, в частині стягнення з державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Пахомової Т.М., за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 16 000 грн. - скасувати та відмовити в задоволенні заяви.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 08.11.2019 року.