Справа № 160/1452/19
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року Справа № 160/1452/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, -
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просить: скасувати наказ № 94 від 22.01.2019 начальника Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції Ткаченко Р.О. про притягнення старшого слідчого СВ Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області Гайдука К.М. до дисциплінарної відповідальності.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що наказом Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області №94 від 22.01.2019, його притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у виді «сувора догана», на підставі висновку службового розслідування. Позивач стверджує, що службове розслідування було проведено в порушення ст. 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», розділу V «Проведення службового розслідування дисциплінарною комісією» наказу МВС України від 07.11.2018 №893, упереджено, тобто прийняття позиції лише скаржника, не повно та не об`єктивно з`ясовано всі фактичні обставини справи, оскільки надані позивачем письмові пояснення та долучені документи, які спростовують вчинення дисциплінарного проступку, не перевірялись та не враховувались під час складання висновку службового розслідування, на підставі якого прийнято оскаржуваний наказ, у зв`язку з чим, він є протиправним та підлягає скасуванню. Зазначає, що будь-яких порушень службової дисципліни позивач не допускав, при виконанні службових обов`язків цілком і повністю дотримувався Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України підпорядкованих їй органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України Правил етичної поведінки поліцейського, інших чинних нормативних актів.
Позивачем подано відповідь на відзив, в якій позивач підтримав позицію викладену в позовній заяві, просив відхилити доводи відповідача, зазначені у відзиві та задовольнити позовну заяву в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року прийнято до свого провадження вказану справу та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
За правилами частини 6 статті 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Шістдесятим днем для прийняття рішення по даній справі є 15.06.2019 вихідний день (субота), у зв`язку з чим, дане рішення прийнято - 18.06.2019р. (перший робочий день).
Від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на належного Криворізький відділ поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Ухвалою суду від 03.06.2019р. у задоволенні зазначеного клопотання відмовлено та визначено належним відповідача Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
ОСОБА_1 працює на посаді старшого слідчого СВ Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області з 09.12.2016, що підтверджується Витягом з Наказу №352о/с від 09.12.2016р.
28.12.2018 за вихідним № 48/8-2-3107 до Інгулецького ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області направлено службову телеграму з вимогою надання завірених копій запису в журналі вхідної документації клопотання адвоката Голуб С.О. від 01.10.2018 та від 18.10.2018, клопотання адвоката Давидова С.В. від 01.10.2018 та запису в журналі вихідних документів - відповіді на зазначені вище клопотання.
Відомості щодо реєстрації клопотання адвоката Давидова С.В. від 01.10.2018 та відповіді на нього відсутні.
Так, пунктами 2-4 висновку службового розслідування визначено:
- Факти порушення старшим слідчим СВ Інгулецького ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Гайдуком Костянтином Миколайовичем службової дисципліни, що виразилося у порушенні вимог статей 20 КПК України «Забезпечення права на захист», 40 КПК України «Слідчий органу досудового розслідування», 220 КПК України «Розгляд клопотань під час досудового розслідування» вважати такими, що знайшли своє підтвердження;
- Факт порушення старшим слідчим СВ Інгулецького ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Гайдуком Костянтином Миколайовичем службової дисципліни, що виразився у порушенні права підозрюваної особи на захист, вважати таким, що знайшов своє підтвердження;
- За порушення службової дисципліни, що виразилася у порушенні права підозрюваної особи на захист, порушенні вимог статей 20 КПК України «Забезпечення права на захист», 40 КПК України «Слідчий органу досудового розслідування», 220 КПК України «Розгляд клопотань під час досудового розслідування», старшому слідчому СВ Інгулецького ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_8 Костянтину Миколайовичу оголосити сувору догану.
Наказом Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 22.01.2019 №94, за порушення службової дисципліни, що виразилася у порушенні права підозрюваної особи на захист, порушенні вимог статей 20 КПК України «Забезпечення права на захист», 40 КПК України «Слідчий органу досудового розслідування», 220 КПК України «Розгляд клопотань під час досудового розслідування», старшому слідчому СВ Інгулецького ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшому лейтенанту поліції Гайдуку Костянтину Миколайовичу оголосити сувору догану (п.1 Наказу).
Стаття 59 Конституції України проголошує право кожного на правову допомогу та вільний вибір захисника своїх прав, а ст. 63 Конституції України закріплює право на захист підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного.
Статтею 7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: законність; рівність перед законом і судом; забезпечення права на захист; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Сторона обвинувачення зобов`язана використати всі передбачені законом можливості для дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого (зокрема, прав на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя) у разі здійснення кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia).
Згідно ч.2 ст.20 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.
Згідно ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
П.1 ч.1 ст.303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII.
У відповідності до частини першої статті 8 Закону України "Про Національну поліцію" поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
В силу частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Згідно із частинами 1 та 2 статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки, вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом, а поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Згідно вимог ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893.
Так, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про недотримання норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування.
Зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.
Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
У письмових поясненнях ОСОБА_1 від 14.01.2019р. зазначено: «04 жовтня 2018 року мною було винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання адвоката Давидова С.В. у зв`язку з тим, що на час подання зазначених у питанні документів підозрюваний ОСОБА_5 переховувався від органів досудового розслідування, надані адвокатом Давидовим С.В. додатки містили лише копії. Крім цього, подані додатки адвокатом Давидовим С.В. не відповідали вимогам статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» рішення Вищої ради адвокатів України щодо підготовки та подання адвокатських запитів та клопотань та необхідних додатків до них, а саме в поданих копіях додатків адвокатом Давидовим ОСОБА_10 не зазначена дата завірення копії договору, ордеру та свідоцтва. Копія ордеру містить лише титульну сторінку. Також хочу додати, що в договорі переплутані підписи, тобто на місці підпису адвоката Давидова С.В. стоїть факсиміле підпису ОСОБА_5 , а на місці клієнта ОСОБА_5 стоїть підпис адвоката Дадидова С.В. Зазначена постанова про відмову у задоволенні клопотання була оскаржена в Інгулецькому районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в задоволенні скарги було відмовлено. При неодноразових зустрічах та телефонних розмовах адвокат ОСОБА_3 . сам відмовлявся прибути до СВ Інгулецького ВП КВП ГУНП».
Також суд звертає увагу, що до позивача підозрюваний та його родичі або інші особи з приводу залучення захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_11 не звертались, підозрюваний під вартою не тримався та вказані адвокати на інші повідомлення не з`являлися, доказів протилежного відповідачем не надано.
Аналізуючи викладене, суд звертає увагу, що під час проведення службового розслідування та прийняття оскаржуваного наказу належної оцінки вказаним обставинам не надано, листи-повідомлення від 08.10.18р., 16.10.18р., 22.10.18р., 23.10.18р., 06.11.18р., 19.11.18р., 26.12.18р. не враховані, що підтверджується матеріалами службового розслідування.
Згідно п.4 Висновку службового розслідування за фактом бездіяльності старшого слідчого СВ Інгулецького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , за порушення службової дисципліни, що виразилася у порушенні права підозрюваної особи на захист, порушенні вимог статей 20 КПК України «Забезпечення права на захист», 40 КПК України «Слідчий органу досудового розслідування», 220 КПК України «Розгляд клопотань під час досудового розслідування», старшому слідчому СВ Інгулецького ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_8 Костянтину Миколайовичу оголосити сувору догану.
Наказом Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 22.01.2019 №94, за порушення службової дисципліни, що виразилася у порушенні права підозрюваної особи на захист, порушенні вимог статей 20 КПК України «Забезпечення права на захист», 40 КПК України «Слідчий органу досудового розслідування», 220 КПК України «Розгляд клопотань під час досудового розслідування», старшому слідчому СВ Інгулецького ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшому лейтенанту поліції Гайдуку Костянтину Миколайовичу оголосити сувору догану (п.1 Наказу).
Разом з тим, згідно п.17 ст.3 КПК України, слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, органу Державної кримінально-виконавчої служби України, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Розділом 6 Положення «Про органи досудового розслідування Національної поліції України» затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.07.2017 №570, визначені права і обов`язки слідчих, гарантії їх процесуальної незалежності
Так, слідчий - службова особа органу Національної поліції України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.
Під час досудового розслідування слідчий самостійно приймає процесуальні рішення, крім випадків, коли законом передбачено винесення рішення слідчого судді, суду або згода прокурора чи погодження керівника органу досудового розслідування або якщо рішення про його проведення приймає виключно прокурор, і є відповідальним за законне та своєчасне виконання цих рішень.
Службові особи органів та підрозділів поліції, крім безпосередніх керівників органів досудового розслідування, вищих керівників органів досудового розслідування, які діють у межах повноважень, визначених КПК України, не можуть мати доступу до матеріалів кримінальних проваджень, витребувати їх у слідчого для перевірки стану розслідування кримінального правопорушення, вивчення і надання вказівок, визначення кваліфікації кримінального правопорушення чи будь-яким іншим способом утручатися в процесуальну діяльність слідчого.
Утручання в процесуальну діяльність слідчих осіб, що не мають на те законних повноважень, не допускається.
Положеннями ч. 3 та ч. 7 ст. 110 КПК України визначено, що рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови, яка є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.
З аналізу наведених правових норм слідує, що слідчий як суб`єкт досудового розслідування у кримінальному провадженні наділений спеціальними державно-владними повноваженнями. Зокрема, у ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у формі постанов, які є обов`язковими для виконання особами, прав та інтересів яких вони стосуються, а також органами державної влади та місцевого самоврядування, яким вони адресовані.
Аналізуючи вказані норми діючого законодавства, суд звертає увагу, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Як було зазначено вище, оскарження рішень слідчого під час проведення досудового розслідування регламентовано ст. 303 КПК України, шляхом подання відповідної скарги слідчому судді.
Крім того, із матеріалів службового розслідування вбачається, що до своєї скарги ОСОБА_5 , як доказ надав винесену позивачем копію постанови від 04.10.2018 і про відмову у задоволенні клопотання адвоката Голуб С.О. та договір укладений між останнім та адвокатом Голуб С.О. Однак, договір повністю відмінний від договору який був надісланий позивачу адвокатом Голуб С.О. разом із клопотанням про залучення в якості захисника, як за змістом, так і підписами.
Таким чином, суд погоджується з доводами позивача про те, що дисциплінарна комісія фактично перейняла на себе функцію органу досудового розслідування та суду та, не чекаючи прийняття остаточного процесуального рішення про закінчення досудового розслідування, прийняла рішення, що виходить за межі її компетенції.
На підставі викладеного, враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, з урахуванням зазначених вимог КПК України та Закону України «Про Національну поліцію», суд вважає, що в діях позивача відсутній склад дисциплінарного правопорушення, а тому відсутні підстави для застосування такого виду дисциплінарного стягнення, як «сувора догана».
За вимогою частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку, не втручаючись при цьому в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Водночас, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. (ст. 90 КАС України).
Суд акцентує увагу на тому, що ч.2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Однак, в ході судового розгляду справи відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено обґрунтованість та правомірність оскаржуваного позивачем наказу.
Перевіряючи оскаржуваний позивачем наказ суб`єкта владних повноважень на відповідність його критеріям, наведеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що оскаржуваний наказ прийнято без врахування всіх обставин справи, що мають значення для прийняття рішення, принципів розсудливості та принциповості.
Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб`єкт владних повноважень не надав до суду достатніх доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення викладені у відзиві на позов, таким чином не довів правомірності прийняття оскаржуваного наказу №94 від 22.01.2019р.. про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 .
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірність своїх дій не доведена, а позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню.
Згідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, тому судові витрати в розмірі 768,40грн. підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області пропорційно.
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати наказ №94 від 22.01.2019 начальника Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції Ткаченко Р.О. про притягнення старшого слідчого СВ Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області Гайдука К.М. до дисциплінарної відповідальності.
Згідно ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя Н.В. Турлакова