Справа № 640/19197/19
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

07 листопада 2019 року м. Київ № 640/19197/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шулежко В.П., розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї документи ОСОБА_1 до Уповноваженого Верховної ради України з прав людини, ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, встановлення наявності компетенції,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Уповноваженого Верховної ради України з прав людини, ОСОБА_2 , в якому просить:

визнати протиправними дії ОСОБА_2 , як посадової особи Генеральної прокуратури України на час вчинення правопорушення, щодо розповсюдження персональних даних ОСОБА_1 шляхом оприлюднення на особистій сторінці в мережі «Фейсбук» запиту на доступ до публічної інформації №002 РК від 08.08.2018 року, що містить персональні дані ОСОБА_1 ;

зобов`язати ОСОБА_2 припинити порушення прав ОСОБА_1 шляхом видалення з особистої сторінки в соціальній мережі «Фейсбук» персональних даних ОСОБА_1 (прізвище, ім`я, по-батькові, номер телефону, адресу), що знаходиться в запиті на доступ до публічної інформації №002 РК від 08.08.2018 року, розміщеному за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1;

встановити компетенцію Уповноваженого Верховної ради України з прав людини щодо складення протоколу про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена п. 4 ст. 188-39 КУпАП (Порушення законодавства у сфері захисту персональних даних) у зв`язку з незаконним поширенням ним персональних даних ОСОБА_1 шляхом оприлюднення їх в складі запиту на доступ до публічної інформації № 002 РК від 08.08.2018 року на особистій сторінці ОСОБА_2 в соціальній мережі «Фейсбук».

У зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалою суду від 18.10.2019 її залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На виконання вимог ухвали суду від 18.10.2019 представником позивача подано заяву про усунення недоліків.

Згідно частини другої статті 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Перевіривши подані матеріали, суд приходить до висновку про необхідність повернення позовної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частини першої статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно із частиною четвертою статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону № 5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Таким чином, судові органи чітко відокремлені від інших органів державної влади.

Згідно з підпунктом 15.4 пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 № 36, ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».

Отже, в ордері про надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема, суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18, від 03 липня 2019 року у справі №9901/939/18.

Судом встановлено, що позовна заява, а також заяву про усунення недоліків позовної заяви від імені ОСОБА_1 підписані адвокатом Наємом Масі-Мустафа .

На підтвердження повноважень адвоката додано копії ордеру серії КВ № 774574 від 18.02.2019 та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ №000335 від 02.11.2018.

При цьому, в ордері зазначено, що адвокат надає правову допомогу ОСОБА_1 «у всіх без винятку установах, організаціях, органах, підприємствах усіх форм власності».

Таким чином, з наданої копії ордеру встановлено, що він не містить найменування суду, у якому адвокат надає правову допомогу позивачу, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що такий ордер не можна вважати документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги в Окружному адміністративному суді міста Києва.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для прийняття до розгляду вказаної позовної заяви, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.

Згідно пункту 3 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Водночас, згідно з частиною восьмою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом, а тому не є обмеженням доступу позивача до правосуддя та забезпечує практичну можливість реалізації його права на судовий захист.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовну заяву слід повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Уповноваженого Верховної ради України з прав людини, ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, встановлення наявності компетенції повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст.256 КАС України. Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 293-297 КАС України.

Суддя В.П. Шулежко