Справа № 360/2565/19
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року справа №360/2565/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Міронової Г.М., суддів Ястребової Л.В., Геращенка І.В., секретаря Тішевського В.В., представника відповідача Скурідіна В.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2019 р. (повний текст рішення складено 02 серпня 2019 року у м. Сєвєродонецьк Луганської області) у справі № 360/2565/19 (головуючий І інстанції суддя А.Г. Секірська) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту будівництва, енергозбереження, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації, третя особа - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Сєвєродонецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

9 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Департаменту будівництва, енергозбереження, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації про визнання дій відповідача щодо розрахунку їй допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами виходячи з подвійної мінімальної заробітної плати на 2019 рік протиправними; зобов`язати відповідача здійснити (відповідно до п. 26 Порядку № 1266 від 26 вересня 2001 року) перерахунок допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами за 140 календарних днів з урахуванням середньої заробітної плати за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа) перед настанням страхового випадку та передати його до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Сєвєродонецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області для виплати; вирішити питання судових витрат (а.с. 50-54).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 1 серпня 2019 року у справі № 360/2565/19 у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 117-121).

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у відповідності до ст. 26 Закону № 1105 допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу), обчисленої у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і не залежить від страхового стажу.

Згідно п. 26 Порядку № 1266, якщо застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше 12 календарних місяців за останнім основним місцем роботи, розрахунковий період визначається за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа).

Апелянт звертає увагу суду на те, що в порушення ст. 8 Конституції України не застосовано статтю Закону та пункт нормативно-правового акту, який відповідає цьому Закону.

У відзиві на апеляційну скаргу представник третьої особи просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач в судове засідання не прибула. Про дату, час та місце розгляду справи сповіщена належним чином (а.с.161).

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Представник третьої особи надав відзив на апеляційну скаргу, за змістом якої погоджувався з правовою аргументацією суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову. В судове засідання не з`явився.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, представника відповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги і наданого відзиву на апеляційну скаргу, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , наказом Управління капітального будівництва Луганської обласної державної адміністрації Луганської обласної військово - цивільної адміністрації від 14.12.2018 № 109-к «Про призначення ОСОБА_1 » призначена на посаду головного спеціаліста відділу бюджетного фінансування та бухгалтерського обліку управління капітального будівництва Луганської обласної державної адміністрації як така, що пройшла за конкурсом на зайняття вакантної посади, з посадовим окладом згідно зі штатним розписом з 17.12.2018 (а.с. 11-15, 20).

Відповідно до розпорядження голови Луганської обласної державної адміністрації - керівника обласної військово - цивільної адміністрації від 29.12.2018 № 1068 створено комісію з припинення юридичної особи - управління капітального будівництва Луганської обласної державної адміністрації (а.с. 30).

Департамент будівництва, енергозбереження, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації є правонаступником управління капітального будівництва Луганської обласної державної адміністрації, про що свідчать відомості в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно із записами у трудовій книжці НОМЕР_2 , виданої 05.06.2009 на ім`я ОСОБА_1 , 01.06.2009 позивач прийнята на посаду техніка відділу економічного прогнозування та визначення вартості дорожніх робіт в УДВТП «Укрдортехнологія», 31.03.2010 звільнена у зв`язку з переведенням; 01.04.2010 - прийнята на посаду техніка у відділ економічних досліджень та визначення вартості дорожніх робіт ДДНДІ ім. М.П. Шульгіна «ДерждорНДІ», 20.11.2012 - звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України; 17.01.2014 прийнята оператором електрозв`язку 2 класу абонентської групи дільниці з продажу послуг Цеху телекомунікаційних послуг № 27 м. Кіровськ ЛФ ПАТ «Укртелеком», 12.05.2014 - звільнена за власним бажанням, стаття 38 КЗпП України, по догляду за дитиною до досягнення нею 14 років; 14.07.2014 - призначена на посаду старшого інспектора відділу персоналу та організаційно - інформаційної роботи УПФУ в м. Кіровську Луганської області, 13.10.2014 - звільнена за угодою сторін; 20.10.2016 - 24.01.2017 - виплата допомоги по безробіттю Сєвєродонецьким міським центром зайнятості; 07.05.2017 - 22.10.2017, 22.11.2017 - 27.12.2017 - виплата допомоги по безробіттю Рубіжанським міським центром зайнятості; 17.12.2018 - призначена на посаду головного спеціаліста відділу бюджетного фінансування та бухгалтерського обліку управління капітального будівництва Луганської обласної державної адміністрації (а.с. 16-19).

Довідкою відповідача до листка непрацездатності номер № НОМЕР_4 від 04.02.2019 підтверджено, що ОСОБА_1 має страховий стаж менше шести місяців, про що свідчать дані довідки про трудовий та страховий стаж, яка сформована 12.02.2019. Враховуючи викладене, розмір допомоги по вагітності та пологах розраховується виходячи з нарахованої заробітної плати, з якої сплачені страхові внески, але в розмірі на місяць не вище двократного розміру мінімальної заробітної плати. Середній денний заробіток, виходячи з посадового окладу/тарифної ставки для періодів лікарняного - 315,37; середній заробіток, виходячи з мінімальних заробітних плат (4173/30,44)х2=274,18. Нараховано допомогу по тимчасовій непрацездатності в загальному розмірі 34546,68 грн., всього за період з 04.02.2019 по 09.06.2019 (126 календарних днів), виходячи з розміру денної допомоги 274,18 (а.с. 22).

Крім того, згідно із довідкою до лікарняного листа до листка непрацездатності АДЕ № 199722 від 16.04.2019 (продовження листка № АДЕ 198842 від 04.02.2019) нараховано допомогу по тимчасовій непрацездатності за період з 10.06.2019 по 23.06.2019 (14 днів) в загальному розмірі 3838,52 грн., розмір денної допомоги - 274,18 грн. (а.с. 80).

Суми допомоги по тимчасовій непрацездатності за зазначеними довідками виплачено ОСОБА_1 , що не є спірним питанням у даній справі.

Спірним у даній справі є правомірність дій відповідача щодо розрахунку позивачу допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами виходячи з подвійної мінімальної заробітної плати на 2019 рік.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про відпустки» № 504/96 на підставі медичного висновку жінкам надається оплачувана відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами тривалістю:

1) до пологів - 70 календарних днів;

2) після пологів - 56 календарних днів (70 календарних днів - у разі народження двох і більше дітей та у разі ускладнення пологів), починаючи з дня пологів.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі листка непрацездатності серії НОМЕР_4 , виданого КУ «Рубіжанська ЦМЛ», з 04.02.2019 по 09.06.2019 позивачу надана відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами тривалістю 126 календарних днів, яка була продовжена на 14 календарних днів на підставі листка непрацездатності АДЕ № 199722 від 16.04.2019, всього - 140 календарних днів (а.с. 21, 80).

Частиною першою статті 19 Закону № 1105 визначено, що право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом.

У відповідності до положень статті 25 Закону № 1105 допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами. Допомога по вагітності та пологах застрахованій особі виплачується за весь період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, тривалість якої становить 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі ускладнених пологів або народження двох чи більше дітей - 70) календарних днів після пологів. Розмір зазначеної допомоги обчислюється сумарно та надається застрахованій особі в повному обсязі незалежно від кількості днів відпустки, фактично використаних до пологів.

Відповідно до статті 26 Закону № 1105 допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу), обчисленої у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і не залежить від страхового стажу.

Сума допомоги по вагітності та пологах у розрахунку на місяць не повинна перевищувати розміру максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, з якої сплачувалися страхові внески до Фонду, та не може бути меншою за розмір допомоги, обчислений із мінімальної заробітної плати, встановленої на час настання страхового випадку.

Згідно із статтею 33 Закону № 1105 при обчисленні середньої заробітної плати (доходу) для забезпечення допомогою по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах враховуються всі види заробітної плати (доходу) в межах граничної суми місячної заробітної плати (доходу), на яку нараховуються страхові внески на страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.

Порядок обчислення середньої заробітної плати для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок № 1266 визначає механізм обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності (далі - страхові виплати), у разі настання страхового випадку, а також оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації або фізичної особи, яка використовує працю найманих працівників (далі - роботодавці).

Згідно із абзацом першим пункту 2 Порядку № 1266 сума страхових виплат застрахованій особі та оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця обчислюється шляхом множення суми денної виплати, розмір якої встановлюється у відсотках середньоденної заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) залежно від страхового стажу, якщо його наявність передбачена законодавством, на кількість календарних днів, що підлягають оплаті.

Середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - єдиний внесок та/або страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати (далі - поважні причини) (абзац перший пункту 3 Порядку № 1266).

Пунктами 25-30 Порядку № 1266 визначено особливості обчислення середньої заробітної плати для призначення допомоги по вагітності та пологах, допомоги по тимчасовій непрацездатності, а також оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця.

Відповідно до пункту 25 Порядку № 1266 розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців перебування у трудових відносинах (з першого до першого числа) за останнім основним місцем роботи застрахованої особи, що передують місяцю, в якому настав страховий випадок; для осіб, у яких через деякий час погіршився стан здоров`я у зв`язку з раніше отриманим ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, - перед настанням тимчасової непрацездатності.

Пунктом 26 Порядку № 1266 встановлено, що якщо застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше 12 календарних місяців за останнім основним місцем роботи, розрахунковий період визначається за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа).

Згідно із довідкою про доходи від 14.05.2019 № 1 у грудні 2018 року роботодавцем нараховано дохід 4838,42 грн., у січні 2019 року - 26011,44 грн., у лютому 2019 року - 1959,21 грн. (а.с. 26).

Апелянт вважає, що, оскільки вона перебувала з роботодавцем у трудових відносинах менше 12 календарних місяців (неповний грудень 2018 року, січень та неповний лютий 2019 року), то розрахунковий період має визначатися у відповідності до пункту 26 Порядку № 1266 за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа), тобто з 01.01.2019 по 31.03.2019, що відповідно до довідки про доходи від 14.05.2019 № 1 становить 26011,44 грн. / 30,44 = 854,52 грн. х 140 календарних днів = 119 632,18 грн.

Разом з тим, суд не погоджується з зазначеними твердженнями апелянта з огляду на наступне.

Згідно із ч. 4 статті 19 Закону № 1105 застраховані особи, які протягом дванадцяти місяців перед настанням страхового випадку за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців, мають право на матеріальне забезпечення відповідно до цього Закону в таких розмірах:

1) допомога по тимчасовій непрацездатності - виходячи з нарахованої заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, але не більше за розмір допомоги, обчислений із мінімальної заробітної плати, встановленої на час настання страхового випадку;

2) допомога по вагітності та пологах - виходячи з нарахованої заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, але не більше за розмір допомоги, обчислений із двократного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на час настання страхового випадку.

Згідно із пунктом 29 Порядку № 1266 якщо протягом дванадцяти місяців перед настанням страхового випадку за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування застрахована особа має страховий стаж менше шести місяців, середня заробітна плата визначається для розрахунку допомоги по вагітності та пологах - виходячи з нарахованої заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески, але в розрахунку на місяць не вище двократного розміру мінімальної заробітної плати та не менше за розмір мінімальної заробітної плати, встановлений законом у місяці настання страхового випадку.

Страховий стаж обчислюється за даними персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а за періоди до його запровадження - у порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (частина друга статті 21 Закону № 1105).

Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України, страховий стаж за 2017 рік склав 7 місяців 17 днів, за 2018 рік -1 місяць (грудень) (а.с. 27).

Зазначені відомості узгоджуються із записами в трудовій книжці НОМЕР_2 (а.с. 16-19).

Таким чином, протягом дванадцяти місяців перед настанням страхового випадку (з 03.02.2018 по 03.02.2019, оскільки страховий випадок настав 04.02.2019) за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ОСОБА_1 має страховий стаж менше шести місяців, тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем правомірно застосовано пункт 29 Порядку № 1266 для розрахунку допомоги по вагітності та пологах.

Пункт 26 Порядку № 1266 міг бути застосований при розрахунку допомоги по вагітності та пологах у разі, якщо страховий стаж позивача протягом дванадцяти місяців перед настанням страхового випадку складав шість і більше місяців.

Пунктом 5 Порядку № 1266 визначено, що у разі коли середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється відповідно до пунктів 9, 10, 12, 20, 28 і 29 цього Порядку, середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) за один календарний день визначається шляхом ділення тарифної ставки (посадового окладу), мінімальної заробітної плати або їх частини (у разі, коли особа працює у режимі неповного робочого дня чи тижня), двократного розміру мінімальної заробітної плати на середньомісячну кількість календарних днів.

З огляду на наведене, відповідачем правильно розраховано розмір допомоги по вагітності та пологах ОСОБА_1 на підставі листків непрацездатності від 04.02.2019 АДЕ № 198842 та від 16.04.2019 АДЕ № 199722, тому позовні вимоги про визнання дій відповідача щодо розрахунку допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами виходячи з подвійної мінімальної заробітної плати на 2019 рік протиправними задоволенню не підлягають, як вірно зазначено судом першої інстанції.

Позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити (відповідно до пункту 26 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою КМУ від 26.09.2001 № 1266) перерахунок допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами за 140 календарних днів з урахуванням середньої заробітної плати за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа) перед настанням страхового випадку та передати його до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі відокремленого підрозділу - Сєвєродонецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області для виплати також задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від першої позовної вимоги, у задоволенні якої відмовлено.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 816/833/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. І відповідачем доведено, що у спірних правовідносинах він діяв у межах повноважень визначених законом.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 195, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2019 р. - залишити без задоволення.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2019 р. у справі № 360/2565/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 листопада 2019 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді І.В. Геращенко

Л.В. Ястребова