Справа № 160/11212/19
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД У Х В А Л А
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренко Д.В., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову, -
11.11.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до відповідача-1 - Виконавчого комітету Кам`янської міської ради, відповідача-2 - Відділу реклами Кам`янської міської ради, відповідача-3 - Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Благоустрій», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Кам`янська міська рада, в якому позивач просить суд:
1.Визнати рішення Виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 21.08.2019 року №244 про проведення демонтажу рекламних засобів в м.Кам.янському в частині демонтажу окремо розташованих рекламних засобів ФОП ОСОБА_1 (дозволи від 07.04.2006 р. №17; 18; 19; 20; 21; від 01.04.2004 р. №147) протиправним і в цій частині його скасувати.
2.Зобов`язати Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Благоустрій» не пізніше 10 календарних днів. з дня набрання рішенням суду законної чинності. здійсніти відновлюваний монтаж примусово демонтованих наземних спеціальних рекламних конструкцій з прив`язкою місця розташування відповідно топогеодезичним характеристикам, зазначеним у дозволах №17; №21 від 07.04.2006 року на місцях їх розташування: АДРЕСА_1 і привести ці конструкції в належний стан відповідно до вимог п.7; 8 Порядку розміщення зовнішньої реклами в м.Кам`янському, затв. рішенням виконкому Кам`янської міської ради від 26.07.2017 року №206.
3.Зобов`язати Виконавчий комітет Кам`янської міської ради, Відділ реклами Кам`янської міської ради не пізніше 10 календарних днів, з дня набрання рішенням суду законної чинності, забезпечити виконання судового рішення в частині відшкодування завданої ФОП ОСОБА_1 матеріальної шкоди.
Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 просить суд:
- зупинити дію рішення Виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 21.08.2019 року №244 про проведення демонтажу рекламних засобів в м.Кам.янському в частині демонтажу окремо розташованих рекламних засобів ФОП ОСОБА_1 (дозволи № 17 ; 18; 19; 20; 21 від 07.04.2006 p.; № 47 від 01.04.2004 р.).
Перевіривши заяву позивача, суд вважає за необхідне повернути її заявнику без розгляду, виходячи з наступних підстав.
Так, відповідно до ч.1 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
За приписами п.2 ч.1 ст.153 КАС України, заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Статтею 152 КАС України встановлено вимоги щодо змісту і форми заяви про забезпечення позову, зокрема, ч.4 вищевказаної статті передбачено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Перевіривши заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , судом встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.152 КАС України, а саме, до заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору заявником у встановлених порядку і розмірі за подання такої заяви.
Статтею 2 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 року (далі - Закон - №3674-VI) чітко встановлено, що платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Отже, ст.2 Закону №3674-VI розмежує окремо як платників судового збору, а саме громадян України та фізичних осіб-підприємців, які звертаються до суду.
Так, у позові та в заяві про забезпечення позову зазначено позивачем Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, проте, у квитанції АТ "Ощадбанк" №1 від 11.11.2019 року, поданої до заяви, зазначено платником: ОСОБА_1 , тобто, як громадянина України.
Також, згідно вимог платiжних реквiзитів для перерахування судового збору в гривнях, у призначенні платежу обов`язково повинна міститись інформація: *;101; реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за забезпечення позову (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпропетровський окружний адміністративний суд.
Проте, у платіжному документі заявника зазначено призначення платежу: ОСОБА_1 ; НОМЕР_2 ; Платежі населення; *;101Судовий збір, за позовом ОСОБА_1 , ніпропетровський окружного адмін. суд.
Тобто, до суду подано квитанцію про сплату судового збору у сумі 576,30 грн. за подання позовної заяви фізичною особою ОСОБА_1 .
Отже, Фізичною особою-підприємцем Бурієм Романом Богдановичем, який є позивачем у даній справі, платіжного документу, що підтверджує сплату судового збору ним у встановлених порядку і розмірі за подання заяви про забезпечення позову - не додано.
Статтями 1, 2 Закону №3674-VI передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Суд зауважує, що згідно довідки в.о.начальника відділу аналітики та судової статистики Дніпропетровського окружного адміністративного суду Т.В.Семенко, станом на 13.11.2019 року, відповідно до реєстру підтверджень оплат із Казначейства КП «ДСС», факт зарахування коштів згідно квитанції про сплату судового збору у сумі 576,30 грн. до Державного бюджету не підтверджується.
Частиною 1 статті 67 Конституції України закріплено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Документи, які підтверджують підстави звільнення заявника від сплати судового збору відповідно до закону, до заяви про забезпечення позову ФОП ОСОБА_1 не подано.
Разом з тим, п.2 ч.1 ст.152 КАС України встановлено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у розділі Інформація про здійснення зв`язку з юридичною особою у відповідача-3 - Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Благоустрій» зазначено адресу електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте, в порушення п.2 ч.1 ст.152 КАС України, у заяві про забезпечення позову зазначено іншу адресу електронної пошти, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_2.
Приписами статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Частиною 7 ст.154 КАС України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи, що заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.152 КАС України, а саме, до заяви не додано документи, що підтверджують сплату саме заявником судового збору у встановлених порядку і розмірі за подання такої заяви, суд приходить до висновку, що дана заява підлягає поверненню її заявнику без розгляду.
Керуючись статтями 150-154, 246, 248, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Копію ухвали про повернення заяви без розгляду, разом із заявою та доданими до неї матеріалами, направити особі, яка її подала.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 цього України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко