Справа № 826/20428/16
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Аліменка В.О. Карпушової О.В. Борейка Д.Е

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві Комерційному банку "ЄВРОБАНК" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ЄВРОБАНК" Волкова Олександра Юрійовича, треті особи - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Євробанк", Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ЄВРОБАНК" Волкова Олександра Юрійовича, треті особи - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Євробанк", Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просила:

- визнати протиправними дій та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ КБ "Євробанк" - Кононця В.В. щодо визнання нікчемним правочину (транзакції) з переказу грошових коштів у сумі 200.000,00 грн. з рахунку ТОВ "СіТі Консалтинг" НОМЕР_3 на рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 з призначенням платежу: "перерахування заробітної плати, згідно договору №ZP-3944/1 від 20.01.2016";

- зобов`язати Уповноважену особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ КБ "Євробанк" Волкова О.Ю. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 , як вкладника, якому необхідно здійснити відшкодування у розмірі 200.000,00 грн. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю. Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Євробанк" Волкова Олександра Юрійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та/або доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, включивши до змін та/або доповнень ОСОБА_1 , як вкладника відповідно до договору банківського рахунку від 20 січня 2016 року №1(ZP-3944/1) (рахунок № НОМЕР_1 ), яка має право на відшкодування коштів за вкладом в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Євробанк".

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві Комерційному банку "ЄВРОБАНК" звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що після віднесення Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Євробанк» до категорії проблемних, банку було заборонено проводити будь-які операції за договорами, за результатами яких, збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між ТОВ "СіТі Консалтинг" та ПАТ КБ "Комерційний банк "Євробанк" укладено договір від 20 січня 2016 року №ZP-3944/1 про обслуговування виплати заробітної плати та інших виплат працівникам клієнта в безготівковій формі. Згідно з додатком 2 до цього договору, між ПАТ КБ "Євробанк" та ТОВ "СіТі Консалтинг" укладено договір від 20 січня 2016 року №1 ZP-3944/1 про відкриття поточних (карткових) рахунків на користь фізичних осіб.

На підставі вказаних договорів, ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 .

Товариство з обмеженою відповідальністю "СіТі Консалтинг", 15 червня 2016 року, здійснило переказ 200.000,00 грн. з власного рахунку на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_2 , призначення платежу: "перерахування заробітної плати згідно договору №ZP-3944/1 від 20.01.2016". Кошти були зараховані на рахунок ОСОБА_1 , що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 01.06.2016 по 20.10.2016.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 17 червня 2016 року №73-рш "Про віднесення Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Євробанк" до категорії неплатоспроможних", рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 червня 2016 року №1041 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Євробанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", з урахуванням рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07 липня 2016 року №1183 про продовження строку тимчасової адміністрації, в ПАТ КБ "Євробанк запроваджено тимчасову адміністрацію строком на два місяці з 17 червня 2016 року по 16 серпня 2016 року.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 16 серпня 2016 року №215-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Євробанк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16 липня 2016 року №1523 "Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ "Євробанк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно з зазначеним рішенням, розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ "Євробанк" з 17 серпня 2016 року до 16 серпня 2018 року включно, призначено Уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ КБ "Євробанк", визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кононцю В.В. з 17 серпня 2016 року до 16 серпня 2018 року, включно.

ОСОБА_1 звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Євробанк" Кононця В.В. з заявою від 15 вересня 2016 року про визнання кредитором.

Листом від 29 вересня 2016 року №01-243/6792 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Євробанк" повідомила позивача, що в результаті проведеної перевірки, 10 серпня 2016 року Комісією було встановлено, що операції з зарахування на ваш рахунок грошових коштів мають ознаки нікчемних правочинів передбачених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Рішеннями виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 31 травня 2017 року №2218 змінено Уповноважену особу фонду, якій делеговано повноваження ліквідатора ПАТ КБ "Євробанк" з 06 червня 2017 року та призначено ОСОБА_2 ; від 08 жовтня 2018 року №2740 змінено Уповноважену особу фонду, якій делеговано повноваження ліквідатора ПАТ КБ "Євробанк" з 23 жовтня 2018 року та призначено ОСОБА_3 .

Не погоджуючись із невключенням до переліку вкладників ПАТ КБ «Євробанк», позивач звернулася до адміністративного суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі за текстом - «Фонд») визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

В силу п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI, вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 вказаного Закону, вкладник - це фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку (ч. 1 ст. 4 Закону № 4452-VI).

Згідно частини 1 статті 26 Закону № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом (тут та надалі норми Закону № 4452-VI у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 27 Закону № 4452-VI регулюється порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до ст. 27 Закону № 4452-VI, Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Інформація про вкладника в переліку рахунків вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних (ч. 1 ст. 34 Закону № 4452-VI).

В силу ч. 1 ст. 35 Закону № 4452-VI, тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду.

Згідно ст.ст. 37, 38 Закону № 4452-VI, Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів шляхом здійснення перевірки вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою статті 38 цього Закону.

Частиною 2 статті 38 Закону № 4452-VI передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 січня 2016 року між ТОВ "СіТі Консалтинг" та ПАТ КБ "Комерційний банк "Євробанк" укладено договір №ZP-3944/1 про обслуговування виплати заробітної плати та інших виплат працівникам клієнта в безготівковій формі, відповідно до п. 1.2 якого, банк здійснює зарахування заробітної плати та інших виплат на карткові рахунки працівників клієнта, які відкриті у банку, та здійснює розрахунково-касове обслуговування видачі заробітної плати та інших виплат працівникам клієнта (Т.1 а.с .17).

20 січня 2016 року між ПАТ КБ "Євробанк" та ТОВ "СіТі Консалтинг" укладено договір №1 ZP-3944/1 про відкриття поточних (карткових) рахунків на користь фізичних осіб (Т.1 а.с 22).

На підставі вказаних договорів, ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 .

Матеріали справи свідчать, що, відповідно до виписки по особовому рахунку за період з 01.06.2016 року по 21.10.2016 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "СіТі Консалтинг" 15 червня 2016 року здійснило переказ коштів з власного рахунку на рахунок позивача № НОМЕР_2 у сумі 200.000,00 грн. з призначенням платежу: "перерахування заробітної плати згідно договору №ZP-3944/1 від 20.01.2016" (Т.1 а.с. 24).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Євробанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» від 17 червня 2016 року №1041 запроваджено тимчасову адміністрацію строком на два місяці з 17 червня 2016 року по 16 липня 2016 року (Т.1 а.с 196).

Таким чином, колегія суддів зазначає, що позивач є вкладником, у розумінні приписів статті 2 Закону №4452-VI та підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом, оскільки, позивач має банківський рахунок у ПАТ КБ «Євробанк» та на відповідному рахунку до запровадження тимчасової адміністрації розміщено грошові кошти.

Однак, відповідачем не включено до Переліку вкладників ПАТ КБ "Євробанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Листом від 29 вересня 2016 року №01-243/6792 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Євробанк" повідомила ОСОБА_1, що в результаті проведеної перевірки 10 серпня 2016 року Комісією було встановлено, що операції з зарахування на рахунок позивача грошових коштів мають ознаки нікчемних правочинів, передбачених пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що, відповідно до частини 4 статті 38 Закону № 4452-VI, Фонд, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині 2 статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

З аналізу вищенаведеного слідує, що Уповноважена особа дійсно наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним та кореспондується з обов`язком встановити обставини, з якими закон пов`язує нікчемність правочину. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених та доведених обставинах, які за законом тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема, щодо не включення особи до переліку вкладників банку для отримання в подальшому гарантованої суми вкладу.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верхового Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року у справі №826/24778/15.

Як зазначалося, Уповноваженою особою визнано нікчемними операції з зарахування на ваш рахунок грошових коштів, на підставі пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Разом з тим, зі змісту даної норми вбачається, що пункт 7 частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI не може бути застосованим, оскільки, у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку.

Колегія суддів зазначає, що будь-яких документальних доказів на підтвердження факту надання банком, за результатами операції з зарахування на рахунок позивача грошових коштів, переваг третім особам перед іншими кредиторами в отриманні відшкодування з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб понад законодавчо гарантовану суму коштів, відповідач, всупереч вимог КАС України, суду не надав.

Також, апелянтом не надано доказів, які б свідчили, що зазначені операції є такими, що порушують публічний порядок чи спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави та/або про визнання в судовому порядку недійсними договору банківського вкладу (депозиту).

Доводи апелянта про те, що після віднесення Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Євробанк» до категорії проблемних, банку було заборонено проводити будь-які операції за договорами, за результатами яких, збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, а тому, операції з зарахування на рахунок позивача грошових коштів є нікчемними, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Колегія суддів зазначає, що наявність вказаного рішення Національного банку України не може впливати на спірні правовідносини, оскільки, вказана постанова, відповідно до положень статті 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність», є банківською таємницею, доказів обізнаності позивача про встановлені для ПАТ «Дельта Банк» обмеження відповідачем не надано. При цьому, невиконання посадовими особами банку приписів постанови НБУ про віднесення банку до категорії проблемних не може бути саме по собі підставою для висновку про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) саме, відповідно до пункту 7 частини 3 статті 38 Закону №4452-VI.

Дане твердження узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 04 квітня 2019 року у справі № 818/286/16.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача (включити до переліку вкладників), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ КБ «Євробанк» за рахунок Фонду.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві Комерційному банку "ЄВРОБАНК" залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Аліменко В.О. Карпушова О.В.
Повний текст постанови виготовлено 11.11.2019 року.