Справа № 640/13918/19
Суддя: Чередник В. Є.
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі
головуючого судді Чередник В.Є.,
за участю секретаря судового засідання Поліщук А.О.,
Зазначену постанову позивач отримала 4.07.2019 р., яка є противоправною, тому позивач 15.07.2019 р. звернулась до суду, за захистом порушених прав в порядку ст.55 Конституції України.
З моменту подання декларації IM 40 DE UA807190/2018/025901 (внутрішній номер 3202) до моменту складання протоколу жодних офіційних повідомлень про так зване порушення позивачем митних правил від відповідача не надходило.
Відповідачем порушені норми законодавства щодо прав особи, яка притягуються до адміністративної відповідальності, не було всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, що призвело до незаконності винесення постанови.
Постанова винесена з грубими порушеннями норм матеріального та процесуального права, норм Митного кодексу України та у відсутності позивача, а тому повинна бути скасована.

Позивач також вказує, що в цей же день 29.12.2018р. в аналогічній митній декларації (зі збоєм по оновленню курсу євро на дату 29.12.2018р.), поданій позивачем до митниці, інспектор митного органу надав можливість відізвати митну декларацію і внести зміни до митної декларації.

Посилаючись на норми чинного законодавства та судову практику, позивач вважає, що в її діях відсутній склад правопорушення передбачений ст. 485 МК України, а тому постанова в справі про порушення митних правил № 0039/80700/19 від 18.06.2019 є такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 17.07.2019 р. відкрито провадження у справі.

26.07.2019 р. позивачем подано письмові пояснення, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та вказує наступне.

В постанові не визначений склад митного правопорушення, а саме не зазначено що саме порушив позивач згідно ст. 485 МКУ, а висновки, яких дійшов відповідач при складанні постанови суперечать фактичним обставинам справи. Згідно тексту постанови: «...фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вчинено протиправні дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів.», що суперечить змісту ст. 485 МКУ та не відповідає фактичним обставинам справи.

Ставка акцизу у графі 44 ЕМД ЇМ 40БЕ №ІІА807190/2018/02591 від 29.12.2018 р. розрахована вірно, а саме: 75 євро (для дизельного двигуна) *0,5(коефіцієнт на перші 90к.д. дії Закону) *6 (повних років) =225 євро.

Основа нарахування для розрахунку акцизу, а саме об`єм двигуна 1560 см3 вказаний позивачем у гр.44 вірно.

Митний орган не взяв до уваги жоден з доказів позивача, в процесі розгляду справи митний орган не ставив під сумнів достовірність даних та товаросопровідних документів, наданих позивачем.

Збій у оновленні курсу у програмі для оформлення та подання електронних митних декларацій не може бути підставою для складання протоколу про правопорушення, окрім підставою для взаємодій сторін за ст.268, ст.269 МК України.

Позивач повторно вказує про порушення її прав під час розгляду справи про порушення митних правил, у зв`язку з чим вказує, що постанова складена безпідставно та з порушенням норм діючого законодавства (а.с.29-30).

06.08.2019 р. до канцелярії суду представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, у якому вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на наступне.

Харківська митниця ДФС проти позову заперечує та вважає, що висновки, викладені в оскаржуваній постанові, відповідають фактичним обставинам справи № 0039/80700/19, оскільки провадження у справі проведено повно та об`єктивно, матеріалами справи доведено вину та наявність ознак ПМП за ст.485 МКУ в діях громадянки ОСОБА_1 .

29.12.2018 до митного поста «Харків-автомобільний» Харківської митниці ДФС ОСОБА_2 В. було подано електронну митну декларацію типу «ІМ 40 ДЕ» №UA807190/2018/025901 для здійснення митного контролю та митного оформлення товару: «Автомобіль легковий, з двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення (дизелем або напівдизелем), з робочим об`ємом циліндрів двигуна понад 1500 см3, але не більш як 2500 см3, що використовувався понад 5 років, призначений для перевезення людей по дорогам загального користування: - Автомобіль марки FORD, модель FOCUS - 1 шт. Модельний рік - 2011 р. Календарний рік виготовлення - 2011 р. Номер кузова WF0KXXGCBKBC47825. Тип двигуна -дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 1560 см3, Потужність - 70 кВт Колір - синій. Місць для сидіння 5. Колісна формула - 4x2. Тип кузова-хетчбек. Номер шасі - немає даних. Номер двигуна - немає даних. Був у використанні. Пошкоджено лакофарбове покриття, передній бампер. Заднє праве крило, забрудненні та потертості оббивки салону та сидінь, не працюють елементи регулювання водійського сидіння, тріщини на пластикових елементах торпеди. Транспортний засіб відповідає екологічним нормам не нижче рівня Євро 2. Торгівельна марка: FORD. Виробник: FORD Werke AG. Країна виробництва: DE» (далі - МД). В графі 33 МД заявлений код товару згідно з УКТЗЕД - .

У графі 47 «Нарахування платежів» та графі В МД заявлено суму нарахованих платежів: акцизний податок - 10918,59 грн., ПДВ - 22452,86 грн. При перевірці графи 47 та графи В МД в частині правильності нарахування митних платежів встановлено, що ОСОБА_1 невірно

розрахувала суму акцизного податку, що в свою чергу призвело до

викривлення даних при розрахунку податку на додану вартість.

Таким чином, невірне зазначення декларантом у МД розрахунку суми акцизного податку призвело до заниження розміру митних платежів, які підлягають сплаті при оформленні товару за вищезазначеною декларацією у розмірі 255,68 грн. (акцизний податок 213,07 гри., ПДВ 42,61 грн.). Отже, ОСОБА_1 вчинила протиправні дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів.

Враховуючи, що ОСОБА_1 згідно з чинним законодавством повинна надавати органу доходів і зборів достовірні відомості про заявлений до митного контролю та оформлення товар, але в порушення вимог ст.257, 266 МКУ не заявила за встановленою формою необхідних для здійснення митного контролю правдивих відомостей стосовно оподаткування товару, а саме, надала неточні відомості стосовно розміру акцизного податку, вбачаються достатні дані, які вказують на те, що ОСОБА_1 , під час подання до Харківської митниці ДФС МД №UA807190/2018/025901 було вчинено дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а саме, їх зменшення, тобто вчинено порушення митних правил, передбачене ст. 485 МКУ.

Пояснення позивача про помилку в розрахунку митних платежів внаслідок збою програмного забезпечення та некоректного оновлення курсу валют у програмі QD Professional нічим не підтверджене, та не доведене.

Позивач маючи значний досвід роботи, володіючи спеціальними знаннями, знаючи норми митного законодавства, подала МД з порушенням цих норм, зазначивши неправдиві відомості про ставки акцизного податку в графі 47, що вплинуло на розмір митних платежів, а саме на їх зменшення.

04.01.2019 співробітниками відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Харківської митниці ДФС складено протокол про порушення митних праві № 0039/80700/19 стосовно ОСОБА_1 за ст. 485 МКУ.

05.06.2019 на адресу позивача направлено лист №4402/ДЗН/20-70-20- 02, яким повідомлено про розгляд справи про ПМП №0039/807000/19.

18.06.2019 уповноваженою особою Харківської митниці ДФС розглянуто матеріали справи про порушення митних правил та винесено постанову у справі про порушення митних правил №0039/80700/19, відповідно до якої гр. ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МКУ та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів 764,04 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач у позовній заяві зазначає, що вчинене нею правопорушення може бути скоєне лише з прямим умислом. Харківська митниця ДФС не погоджується з такою позицією позивача. Представник відповідача вважає, що правопорушення за ст. 485 МКУ може вчинятись як у формі умислу, так і з необережності. Позиція митниці також підтверджується висновками Верховного Суду в постановах від 22.05.2018 по справі №359/1615/16-а, від 23.10.2018 по справі №760/20661/15-а. Так, Верховний Суд дійшов висновку, що варіанти дій, які являють собою суб`єктивну сторону даного правопорушення можуть бути вчинені як умисно (в тому числі з непрямим умислом), так і у зв`язку з необережністю (недбалістю) (а.с.39-44).

11.10.2019 р. до суду позивачем подана заява про відвід судді Чередник В.Є. оскільки суддя постановлювала судові рішення по іншим справам, які були скасовані апеляційною інстанцією та умисно на користь відповідача апріорі керувалась презумпцією вини стосовно позивача, тому позивач впевнена в упередженості та необ`єктивності судді при розгляді і даної справи.

За результатами розгляду вказаної заяви, 11.10.2019 р. постановлено ухвалу, де суд вважав заявлений позивачем ФОП Дудка А.В. відвід судді Чередник В.Є. від 11.10.2019 р. необґрунтованим. Заявлений відвід передано для розгляду судді, визначеному у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 КАС України. Провадження у цивільній справі №640/13918/19 зупинено до вирішення питання про відвід судді.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2019 р. заяву про відвід розподілено судді Зуб Г.А.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова під головуванням судді Зуба Г.А. від 16.10.2019 р. у задоволенні заявленого відводу судді Чередник В.Є. відмовлено.

18.10.2019 р. поновлено провадження у цивільній справі №640/13918/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 фізичної особи-підприємця до Харківської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови у справі про порушення митних та призначити судове засідання.

25.10.2019 р. позивачем подано до канцелярії суду заяву, у якій вона просила провести засідання по розгляду справи без присутності позивача, задовольнити позовні вимоги у справі №640/13918/19 в повному обсязі, визнати протиправною та скасувати постанову Харківської митниці ДФС про порушення митних правил №0039/80700/19 від 18.06.2019 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст..485 МК України із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 767,04 грн., закрити провадження у справі про порушення митних правил України №0039/80700/19 від 18.06.2019 відносно позивача за ст..485 МК.

Крім того, посилалась на таке.

Відзив на адміністративний позов про скасування постанови про порушення митних правил №0039/80700/18 від 18.06.2019р. не відповідає обставинам, які покладені відповідачем в обгрунтування оскаржуваної постанови, що зумовлює предмет у справі №640/13918/19. Зміст відзиву складений упереджено, містить лише презумпцію вини без оцінки всіх доказів у справі, а також прямих доказів, які надав позивач. У відзиві не проведено ретельний аналіз судової практики та не здійснено належного нормативного обґрунтування звинувачення, тим самим порушено норми матеріального та процесуального права.

Предметом оскарження по справі №640/13918/19 є постанова в справі про порушення митних правил №0039/80700/18 від 18.06.2019р за якою : «ФОП ОСОБА_1 вчинено протиправні дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів ... та накладено штраф в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів на суму 767,04 грн».

При цьому митні платежі сплачені позивачем в повному обсязі до моменту винесення незаконної постанови.

Крім того, до моменту винесення постанови позивачем за власною ініціативою була подана скоригована ЕМД UA807190/2019/000501(як тільки митний орган надав право це зробити) та оформлена митним органом 08.01.2019р.

Таким чином, недобору митних платежів не було, тому відсутній склад правопорушення і постанова винесена незаконно.

Таким чином, на час складання протоколу про порушення митних правил розрахунок митних платежів був виконаний з урахуванням правильного розміру акцизу 225 евро, тому необережності при внесенні даних позивачем, мети та умислу у позивача на неправомірне зменшення митних платежів не було. А на момент складання постанови про порушення митних правил була крім того оформлена скоригована митна декларація (з урахуванням вірного курсу валют) та сплачені митні платежі в повному обсязі.

Крім того, зауважила, що відповідач противоправно не надав можливості позивачу внести зміни у митній декларації в законодавчо передбачені строки, порушивши таким чином права позивача за ст.268, ст. 269 МК України.

Некоректне автоматичне оновлення курсу валюти євро у програмному забезпеченні QD Professional було в межах арифметичної похибки.

В цей же день в іншій паралельно поданій декларації виникла така ж сама помилка

(основний курс валюти за валютою договору купівлі - продажу ТЗ польські злоти -

оновився коректно, а курс валюти по акцизу - ні). При цьому митний інспектор,

керуючись ст.. 268.269 Митного кодексу надав можливість відкликати митну

декларацію для внесення змін. Це також підтверджує збій у ПЗ, так як аналогічна ситуація була по одночасно поданим деклараціям.

Відповідач шаблонно та упереджено тиражує безпідставні та противоправні постанови стосовно позивача, про що свідчать прийняті чинні рішення судами 1-ї та 2-ї інстанцій у аналогічних спірних правовідношеннях між позивачем та відповідачем, якими повністю задоволені вимоги позивача, що зумовлюють спричинення відповідачем матеріальних збитків та моральної шкоди позивачу.

У судове засідання сторони не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи строки розгляду справи, те, що сторони скористались наданим правом на подачу письмових заяв по суті справи, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи, однак не з`явились у судове засідання та не подали клопотань про його відкладення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, перевіривши матеріали справи, докази надані сторонами в обґрунтування вимог та заперечень, вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стаття 458 Митного кодексу України (далі - МК України) передбачає, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом статей 10, 11 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків; правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно зі ст. 319 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Диспозиція статті 485 МК України передбачає адміністративну відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплату митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Тобто, для притягнення до відповідальності, згідно зі статтею 485 МК України, у даному випадку необхідно довести факт заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Таким чином, з об`єктивної сторони склад правопорушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, характеризується наявністю дій, а з суб`єктивної у формі умислу.

Відповідно до ст. 262 МК України товари, що переміщуються через митний кордон України, декларуються органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення цих товарів.

Згідно з ч.1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Частинами 3, 5 статті 265 МК України передбачено, що підприємства можуть бути декларантами, за умови перебування їх на обліку в органах доходів і зборів України.

Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Відповідно до ч.1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Частиною 8 ст. 257 МК України визначено перелік відомостей, які вносяться до митної декларації декларантом.

Відповідно до ч.8 ст. 264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Частиною першою, четвертою статті 266 МК України визначені обов`язки декларанта та уповноваженої ним особи, серед яких, зокрема, здійснення декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом. У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Таким чином, для притягнення до відповідальності позивача за порушення, передбачене статтею 485 МК України, необхідно встановити наявність умислу позивача на вчинення відповідних дій.

При цьому, для встановлення суб`єктивної сторони вказаного виду порушення необхідно правильно та повно встановити фактичні обставини справи задля розуміння наявності чи відсутності умислу позивача до заявлення в митній декларації неправдивих відомостей.

Згідно з ч. 2 ст. 270 цього Кодексу правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, іншими (крім мита) митними платежами встановлюються Податковим кодексом України з урахуванням особливостей, що визначаються цим Кодексом.

Склад правопорушення, передбаченого підпунктом 215.3.5-1 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України, полягає у неправильному визначенні грошового зобов`язання з акцизного податку та податку на додану вартість при ввезенні на митну територію України автомобілів легкових та інших моторних транспортних засобів, призначених головним чином для перевезення вантажів.

Відповідно до підпункту 215.3.5-1 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України податок справляється з таких товарів та обчислюється за такими ставками: автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей, що відповідають товарній позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД (крім моторних транспортних засобів, зазначених у товарній позиції 8702 згідно з УКТ ЗЕД), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони, гоночні автомобілі, у тому числі автомобілі, які в установленому законодавством порядку подаються до органів, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, для реєстрації або перереєстрації у зв`язку із зміною моделі транспортного засобу, що до переобладнання під час ввезення відповідала товарній позиції 8704 згідно з УКТ ЗЕД, а після переобладнання відповідає товарній позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД.

З матеріалів справи вбачається, що 29.12.2018 до митного поста «Харків-автомобільний» Харківської митниці ДФС ФОП ОСОБА_1 для митного контролю та митного оформлення було подано електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA807190/2018/025901, в якій у графі 31 «Вантажні місця та опис товару» заявлено товар: «Автомобіль легковий, з двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення (дизелем або напівдизелем), з робочим об`ємом циліндрів двигуна понад 1500 см3, але не більш як 2500 см3, що використовувався понад 5 років, призначений для перевезення людей по дорогам загального користування, марки FORD, модель FOCUS. Модельний рік - 2011 р. Календарний рік виготовлення - 2011 р. Номер кузова WF0KXXGCBKBC47825. Тип двигуна -дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 1560 см3, Потужність - 70 кВт Колір - синій. Місць для сидіння 5. Колісна формула - 4x2. Тип кузова-хетчбек. Номер шасі - немає даних. Номер двигуна - немає даних. Був у використанні. Пошкоджено лакофарбове покриття, передній бампер. Заднє праве крило, забрудненні та потертості оббивки салону та сидінь, не працюють елементи регулювання водійського сидіння, тріщини на пластикових елементах торпеди. Транспортний засіб відповідає екологічним нормам не нижче рівня Євро 2. Торгівельна марка: FORD. Виробник: FORD Werke AG. Країна виробництва: DE. В графі 33 митної декларації заявлений код товару згідно з УКТЗЕД - . У графі 47 «Нарахування платежів» та графі В митної декларації заявлено суму нарахованих платежів: акцизний податок - 10918,59 грн., ПДВ - 22452,86 грн.

Частиною 13 статті 264 МК України визначено, що документи, відомості про які зазначені в митній декларації, повинні зберігатися декларантом або уповноваженою ним особою протягом не менше ніж 1095 днів. Декларант та уповноважена ним особа несуть установлену цим Кодексом та іншими законами України відповідальність за подання недостовірних відомостей, внесених ними до митної декларації, за знищення або втрату документів, відомості про які зазначені в митній декларації, до закінчення строку зберігання, передбаченого цією частиною.

За вказаним фактом відносно позивача було складено протокол про ПМП №0039/80700/19 від 04.01.2019 року за ст. 485 МК України.

Постановою заступника начальника Харківської митниці ДФС від 18.06.2019 року в справі про порушення митних правил №0039/80700/19 визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді 300% несплаченої суми митних платежів, що складає 767 грн. 04 коп.

Відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями, серед іншого, є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відсутність або недоведеність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовлює протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій за таке правопорушення.

За змістом ст.485 Митного кодексу України склад вказаного порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети, а саме ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, що обумовлює обов`язкове подання неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинене тільки з умисною формою вини.

В даному випадку сам по собі факт зазначення позивачем невірних даних у графі 47 «Нарахування платежів» не може бути доказом того, що її дії були направлені на несплату митних платежів у формі прямого умислу, якщо інші відомості, необхідні для визначення графи «Нарахування», є достовірними та додані декларантом до ЕМД.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладених в постановах від 06 червня 2018 року по справі №607/1866/17 та № 607/2391/17, для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 Митного кодексу України, необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Таким чином, судом встановлено, та не заперечується представником відповідача, що митні платежі сплачені позивачем в повному обсязі до моменту винесення оскаржуваної постанови, крім того, до моменту винесення постанови позивачем за власною ініціативою була подана скоригована ЕМД UA807190/2019/000501 та оформлена митним органом 08.01.2019 р., до ЕМД додано всі документи, що містять вірні відомості, а тому доказів того, що в діях декларанта є особлива мета та вина у формі прямого умислу відповідачем не надано. Крім того, на позивача складено протокол про ПМП через 5 днів після подання декларації, хоча позивач мала право подати на протязі 10 днів уточнюючу декларацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 531 Митного кодексу України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення,ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства,визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю, тому позовні вимоги підлягають задоволенню за наведених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 129 Конституції України, ст. 2, 4, 5, 19, 20, 77, 132, 242, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 фізичної особи-підприємця до Харківської митниці Державної фіскальної служби про скасування рішень суб`єкта владних повноважень задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Харківської митниці ДФС про порушення митних правил №0039/80700/19 від 18.06.2019 про притягнення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст..485 Митного кодексу Україн із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 767,04 грн.

Закрити провадження у справі про порушення митних правил України №0039/80700/19 від 18.06.2019 відносно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за ст..485 Митного кодексу України.

Відповідно ч.2 ст.271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Другого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ФОП « ОСОБА_3 .В.», ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Харківська митниця ДФС, ідентифікаційний код 39534151, місцезнаходження: 61003, м.Харків, вул.Короленка, 16-Б.

Повне судове рішення складено 08.11.2019 р.

Суддя Чередник В.Є.