Справа № 640/14612/19
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 листопада 2019 року №640/14612/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовомМіністерства оборони України
доВідділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
провизнання протиправним та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Міністерство оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський,6, ) з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького,13, ), в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в рамках виконавчого провадження (ВП 59006524) від 16.07.2019 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн.;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 59006524, у зв`язку з фактичним виконанням рішення 12.07.2019 протокол №86.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Відділом примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України протиправно було винесено постанову від 16.07.2019 у виконавчому провадженні №59006524 про накладення штрафу у розмірі 10 200 грн. за невиконання рішення суду в строк встановлений державним виконавцем, оскільки рішення суду вже було фактично виконане станом на 12.07.2019.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.09.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі, без повідомлення учасників справи (письмове провадження), встановлено відповідачу строк для надання відзиву та витребувано від останнього докази та відповідні матеріали.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що станом на 16.07.2019 рішення суду щодо зобов`язання Міністерства оборони України призначити, нарахувати та виплати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності 3 групи з 27.10.2017, внаслідок поранення (контузії) та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2017, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови КМУ від 25.12.2013 №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", з урахуванням раніше виплачених сум, виконано не було, зокрема, державного виконавця не було повідомлено про призначення допомоги стягувачу та не було виплачено ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2019 адміністративний позов Міністерства оборони України в частині позовних вимог про зобов`язання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 59006524, у зв`язку з фактичним виконанням рішення 12.07.2019 протокол №86 залишено без розгляду.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 по справі №240/5135/18 визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 3 групи з 27.10.2017, внаслідок поранення (травм), пов`язаних із захистом Батьківщини, з урахуванням раніше виплачених сум страхування, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30.03.2018 №34 та зобов`язано Міністерство оборони України призначити, нарахувати та виплати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності 3 групи з 27.10.2017, внаслідок поранення (контузії) та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2017, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови КМУ від 25.12.2013 №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вказаної постанови Житомирським Окружним адміністративним судом 17.04.2019 було видано виконавчий лист в частині вимог зобов`язального характеру.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка Олексія Степановича від 02.05.2019 відкрито виконавче провадження №59006524 з примусового виконання виконавчого листа від 17.04.2019 №240/5135/18, виданого Житомирським окружним адміністративним судом.

06.06.2019 позивач звернувся до відповідача зі зверненням про відкладення проведення виконавчих дій, проте, листом Відділу примусового виконання рішень від 12.06.2019 №14153-26-19/20-1 про результати розгляду звернення позивачеві відмовлено у відкладенні виконавчих дій, з огляду на відсутність обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка Олексія Степановича від 18.06.2019 на позивача було накладено штраф у розмірі 5 100, 00 грн. за невиконання рішення суду та зобов`язано боржника - Міністерство оборони України виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено божника про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Вказану постанову від 18.06.2019 було отримано позивачем 27.06.2019, що підтверджується копією листа відповідача зі вхідним штемпелем Міністерства оборони України, яка долучена позивачем до матеріалів справи.

16.07.2019 головним державним виконавцем було повторно прийнято постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду в строк, становлений державним виконавцем, якою на боржника накладено штраф в розмірі 10 200, 00 грн.

Водночас, позивач наголошує, що 12.07.2019 на засіданні комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 по справі №240/5135/18 було скасовано пункт 24 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30.03.2018 №34 та призначено одноразову грошову допомогу старшому лейтенанту ОСОБА_1 в розмірі 250 - кратного прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, в сумі 400 000, 00 грн. та вирішено здійснити виплату з урахуванням раніше виплаченої допомоги (12 789, 00 грн.) в сумі 387 211, 00 грн.

Тобто, позивач наголошує, що станом на дату винесення відповідачем оскаржуваної постанови про накладення штрафу в розмірі 10 200, 00 грн., постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду була фактично виконана, а тому у державного виконавця були відсутні законні підстави для прийняття оскаржуваної постанови.

Зазначені обставини зумовили звернення Міністерства оборони України до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII (надалі - Закон від 02 червня 2016 року №1404-VIII).

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Абзацом 1 частини 6 статті 26 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII передбачено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

У відповідності до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з частиною 1 статті 13 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин 1, 2 статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З наведеного вбачається, що Законом України "Про виконавче провадження" встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення, а тому, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Так, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 16.07.2019 на Міністерство оборони України накладено штраф за невиконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду по справі №240/5135/18 у розмірі 10 200, 00 грн., у мотивувальній частині якої головний державний виконавець зазначив, що станом на 16.07.2019 рішення суду про зобов`язання Міністерство оборони України призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності 3 групи з 27.10.2017, внаслідок поранення (контузії) та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2017, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови КМУ від 25.12.2013 №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", з урахуванням раніше виплачених сум, залишається невиконаним. Міністерством оборони України протягом 10 робочих днів з моменту одержання постанови про накладення штрафу від 18.06.2019 №59006524 не вжито заходів щодо виконання виконавчого листа Житомирського окружного адміністративного суду від 17.04.2019 №240/5135/18.

Дослідивши надані сторонами докази по справі, суд звертає увагу, що постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка Олексія Степановича від 18.06.2019, якою на позивача було накладено штраф у розмірі 5 100, 00 грн. та зобов`язано виконати рішення протягом десяти робочих днів була отримана позивачем 27.06.2019, що підтверджується копією листа відповідача зі вхідним штемпелем Міністерства оборони України, яка долучена позивачем до матеріалів справи та не заперечувалось відповідачем під час надання відзиву на позовну заяву.

При цьому, 28.06.2019 - День конституції України, вихідний день, а тому відлік десятиденного терміну для виконання рішення розпочався для боржника з 01.07.2019 (29.06.2019 та 30.06.2019 - субота, неділя).

Так, 12.07.2019, в межах встановленого головним державним виконавцем строку, визначеного в постанові від 18.06.2019, на засіданні комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 по справі №240/5135/18 було скасовано пункт 24 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30.03.2018 №34 та призначено одноразову грошову допомогу старшому лейтенанту ОСОБА_1 в розмірі 250 - кратного прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, в сумі 400 000, 00 грн. та вирішено здійснити виплату з урахуванням раніше виплаченої допомоги (12 789, 00 грн.) в сумі 387 211, 00 грн.

Тобто, з наведеного вбачається, що в межах встановленого державним виконавцем десятиденного строку боржником було вжито заходи щодо виконання виконавчого листа Житомирського окружного адміністративного суду від 17.04.2019 за результатами чого, 12.07.2019 комісію Міністерства оборони України було прийнято відповідне рішення.

Суд наголошує, що підставою для накладення штрафу на боржника органом стягнення згідно статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» є встановлення відсутності поважних причин невиконання рішення.

Водночас, встановлені судом обставини свідчать, що Міністерством оборони України в межах встановлених відповідачем строків вчинялись дії на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду, водночас, процедура щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги не є одноденною та вимагає певного часу.

Відтак, на переконання суду, боржником було вчинено дії на фактичне виконання рішення суду, в межах строків, встановлених постановою головного державного виконавця від 18.06.2019, натомість, мотивування відповідача, викладені в постанові від 16.07.2019 стосовно невжиття заходів щодо виконання виконавчого листа Житомирського окружного адміністративного суду від 17.04.2019 по справі №240/5135/18 є необґрунтованими та спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи, зокрема, витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України від 12.07.2019.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про вчинення Міністерством оборони України дій, спрямованих на фактичне виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 у справі №240/5135/18, на виконання якої Житомирським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист, а відповідачем відкрито виконавче провадження №59006524, а постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в рамках виконавчого провадження (ВП 59006524) від 16.07.2019 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн. протиправною, оскільки у відповідача не було правових підстав для її винесення.

На переконання суду, накладення на Міністерство оборони України штрафу відповідно до постанови від 16.07.2019 в сумі 10 200, 00 грн. було зроблено на підставі передчасних та необґрунтованих висновків відповідача та вказує на протиправність такої постанови, у зв`язку з чим остання підлягає скасуванню.

Таким чином, проаналізувавши зазначені обставини у сукупності, в контексті викладених норм права, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку відповідачем не доведено суду законності прийняття оскаржуваної постанови від 16.07.2019 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн..

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Зважаючи на відсутність витрат позивача пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для розподілу удових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241 - 246, 248, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський,6, ) - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в рамках виконавчого провадження (ВП 59006524) від 16.07.2019 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому частиною першою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення та оскаржені у порядку, передбаченому статтями 292, 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147-VIII).

Суддя Вєкуа Н.Г.