Справа № 160/4025/19
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 160/4025/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 року у справі №160/4025/19 за позовом ОСОБА_1 до Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчини певні дії, визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , в якому позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати Новопавлівську сільську раду Межівського району Дніпропетровської області розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства громадянину України ОСОБА_1 на території Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області;

- визнати протиправним та скасувати рішення сорок шостої сесії сьомого скликання Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області від 24.04.2019 року №1179-46/VII «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачі її у власність громадянці ОСОБА_2 ».

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 року провадження в даній адміністративній справі закрито та роз`яснено позивачу, що розгляд даної категорії спорів віднесено до цивільної юрисдикції.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку в частині щодо закриття провадження щодо першої позовної вимоги.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції порушені норми процесуального права. Крім цього, останній погоджується з висновком суду в частині другої вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення, так як вона має майновий характер, а тому не може бути розглянута за правилами адміністративного судочинства. Проте, перша вимога, щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання розглянути проект землеустрою не містить майнової ознаки, вона стосується лише зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача та прийняти за результатами її розгляду рішення.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.10.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не прибули, що відповідно до приписів ч.2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, спір у даній адміністративній справі стосується однієї земельної ділянки - кадастровий номер :02:004:0458, на яку претендує позивач.

Позич оскаржує бездіяльність відповідача стосовно не розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивача для ведення особистого селянського господарства на території Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської та просить зобов`язати відповідача розглянути проект землеустрою стосовно земельної ділянки кадастровий номер :02:004:0458. Крім того, позивач оскаржує рішення відповідача від 24.04.2019 року № 1179-46/VII «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачі її у власність громадянці ОСОБА_2 », яке стало підставою для надання у власність земельної ділянки кадастровий номер :02:004:0458 третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідача та на яку також претендує позивач.

Тобто, позовні вимоги позивача пов`язані та стосуються правомірності розпорядження відповідачем земельною ділянкою, яка на підставі рішення відповідача передана у власність третій особі, а отже, існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства. Такий спір має вирішуватися за правилами ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Приписами п.1 ч.1 ст.19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 46 КАС України, відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Пункт 7 ч. 1 ст. 4 КАС України визначає, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг

З огляду на наведені вище норми, колегія суддів зазначає, що до юрисдикції адміністративних судів належать, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій. При цьому визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) передбачено, що право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 4 ст. 11 ЦК визначено, що у випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Отже, рішення суб`єктів владних повноважень, до яких належать, зокрема, органи місцевого самоврядування, можуть бути підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 16 ЦК до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої зазначеної статті).

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

З системного аналізу вищенаведених норм вбачається, що Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. Не поширюють свою дію ці положення на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних форм захисту порушених прав чи інтересів.

З матеріалів справи встановлено, що позовні вимоги позивача виникли з підстав правомірності розпорядження відповідача земельною ділянкою, яка на підставі рішення останнього надана у власність третій особі - ОСОБА_2 , а отже, існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства. Такий спір має вирішуватися за правилами ЦПК України.

Отже, у зв`язку з прийняттям суб`єктом владних повноважень рішення про передачу земельної ділянки у власність чи оренду (тобто, ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), оспорювання правомірності набуття фізичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 03.10.2018 року по справі №200/17470/14-а (номер у реєстрі судових рішень 77286554).

Крім того, згідно правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 19.06.2018 року у справі №922/2383/16 (номер у реєстрі судових рішень 75241935), спори щодо земельних ділянок, сформованих відповідно до ст.79-1 Земельного кодексу України як об`єкти цивільних прав, є приватно-правовими та розглядаються у порядку цивільного або господарського судочинства.

Частиною 2 ст. 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, оскільки в даній справі рішення суб`єкта владних повноважень визначає право власності на земельну ділянку певної особи, то такий публічно-правовий спір не належить до юрисдикції адміністративного суду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що спір між сторонами немає жодних правовідносин, які б мали ознаки публічно-правових, які необхідно розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки існує спір про право, що виключає можливість його розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції зробив вірний висновок, щодо закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу ухвали суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для її скасування.

Керуючись ст. ст. 243, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 р. в адміністративній справі №160/4025/19 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 328 - 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко